Постанова

12 грудня 2019 року
м. Київ
справа № 1-32/11
провадження № 51-6054 ск 19
 
Суддя Верховного Суду Першої судової палати Касаційного кримінального суду              ОСОБА_1 , розглянувши клопотання та касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області        від 23 травня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області                   від 23 серпня 2011 року щодо нього.
встановив:
Вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 травня       2011 року  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за  частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, пунктами 1, 4 частини 2 статті 115 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі.
 
На підставі статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 23 серпня 2011 року вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2011 року щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.
 
Зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що він не погоджується з вироком суду першої інстанції та ухвалою апеляційного суду. Також до касаційної скарги засудженим додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.           
Відповідно до вимог частини 2 статті 386 КПК України 1960 року касаційні скарги на судові рішення, зазначені у частині 2 статті 383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили.
Проте ОСОБА_2 подав касаційну скаргу до суду касаційної інстанції після спливу встановленого строку на касаційне оскарження судових рішень.
Цей строк може бути відновлений у випадках і в порядку, передбаченому статтею 353 КПК України 1960 року. Клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження розглядається виключно судом, який розглядав справу.
Положеннями частини 2 статті 388 КПК України 1960 року встановлено, що справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог частини 2 статті 386 цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відмова у витребуванні кримінальної справи не перешкоджає її витребуванню при повторному надходженні касаційної скарги за умови відновлення строку на касаційне оскарження судових рішень. При цьому, касаційна скарга має відповідати вимогам статей 350, 385, 396, 398 КПК України 1960 року.
З урахуванням наведеного, керуючись статтею 388 КПК України 1960 року та пунктом 15 розділу 11 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України,  - 

постановив:   

Відмовити засудженому ОСОБА_2 у витребуванні матеріалів кримінальної справи щодо нього  для перевірки в касаційному порядку.
 
Постанова оскарженню не підлягає.

          Суддя                                                                                                        ОСОБА_1