ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 р.	Справа № 520/6259/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Старостіна В.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Зміївське лісове господарство" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 04.11.19 року по справі № 520/6259/19
за позовом                   Державної екологічної інспекції у Харківській області  
до                   Державного підприємства "Зміївське лісове господарство"                           
про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Державна екологічна інспекція у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства "Зміївське лісове господарство" (далі - відповідач), в якому просив суд:
- застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ДП «Зміївське лісове господарство» у вигляді заборони (зупинення) виконання робіт - рубок у Таранівському лісництві кварталі 66 виділ 2.1 та у Задонецькому лісництві в кварталі 39 виділ 21 до виконання пункту 3 припису від 19 червня 2019 року № 34/06-06;
- контроль за виконанням рішення покласти на Державну екологічну інспекції у Харківській області.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за наслідками проведеної позапланової перевірки діяльності ДП "Зміївське лісове господарство" в частині дотримання вимог природоохоронного законодавства під час планування та проведення рубок лісу на території Задонецького і Таранівського лісництв складено акт № 413/11-02/06-06 від 14.06.2019 року. Даним актом зафіксовано, ряд порушень використання лісових ресурсів на території Задонецького і Таранівського лісництва способом, які завдають шкоду навколишньому природному середовищу, не забезпечують збереження оздоровчих, захисних та інших корисних властивостей лісів, негативно впливають на їх стан і відтворення. З метою усунення зазначених в акті порушень, Інспекцією винесено припис від 19 червня 2019 року № 34/06-06.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року вказаний позов задоволено. Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ДП «Зміївське лісове господарство» у вигляді заборони (зупинення) виконання робіт - рубок у Таранівському лісництві кварталі 66 виділ 2.1 та у Задонецькому лісництві в кварталі 39 виділ 21 до виконання пункту 3 припису від 19 червня 2019 року № 34/06-06. Контроль за виконанням рішення покладено на Державну екологічну інспекції у Харківській області.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що акт № 413/11-02/06-06 від 14.06.2019 року  складений за відсутності розробленої та затвердженої уніфікованої форми такого акту.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що саме на етапі допуску до перевірки юридична особа може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізуючи своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні такої перевірки. Оскільки позивачем допущено посадових осіб інспекції до проведення планової перевірки, то в діях відповідача відсутні протиправні дії щодо її проведення.
Обґрунтовуючи власну правову позицію в даних правовідносинах, відповідач наполягає на тому, що Інспекція у спірних правовідносинах діяла відповідно до норм чинного законодавства, забезпечуючи виконання покладених на неї функцій та повною мірою використовуючи надані законодавством права, діяла правомірно, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що в межах розгляду звернення гр. ОСОБА_1 від 03.05.2019 року та враховуючи Погодження Мінприроди від 22.05.2019 року № 5/4.1-11/5381-19, Інспекцією на підставі ст. 20 -2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. ст. 4,6,7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", наказу від 29.05.2019 року № 413/11-02, в термін з 03 по 14 червня 2019 року проведено позапланову перевірку діяльності ДП "Зміївське лісове господарство", в частині дотримання вимог природоохоронного законодавства під час планування та проведення рубок лісу на території Задонецького і Таранівського лісництв.
За наслідками даного заходу інспекцією складено акт проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 413/11-02/06-06 від 14.06.2019 року.
Актом зафіксовано, що у Таранівському лісництві кварталі 66 виділ 2.1 площею 3,0 га зі складом насадження 8Дз2Дз на проведення СРС-2019 видано ЛК 535580 від 12.03.2019 року, на момент перевірки рубка не розпочата.
У підприємства в наявності матеріали відведення лісосіки в рубку із даними діаметрів дерев та категорії їх технічної придатності, що стали основою для видачі спеціального дозволу (лісорубного квитка).
До матеріалів відведення увійшли насадження віком 103 роки. В той же час насадження віком 68 років, які обліковуються як згідно матеріалів лісовпорядкування, так і підтверджуються натурно, не були включені до вказаних матеріалів відведення.
Крім того, контролюючим органом встановлено, що натурним оглядом відведеної ділянки встановлено заниження категорії технічної придатності дерев, не відповідність фактичних діаметрів дерев до складених матеріалів.
Таким чином, відомості в матеріалах відведення лісосіки в рубку не відповідають фактичним діаметрам насаджень, які заплановані в рубку.
В акті перевірки поміж іншого зазначено, що заниження діаметрів дерев в майбутньому призведе до приховування обсягів зрубаної деревини. Наведене є порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 року № 555 "Про затвердження Санітарних правил в лісах України".
Таким чином, контролюючим органом зроблено висновок, що лісорубний квиток від 12.03.2019 року Серії 02 ЛКБ № 535580 та перелік заходів з поліпшення санітарного стану лісів на 2019 рік суперечить матеріалам лісовпорядкування ДП "Зміївське лісове господарство" від 08.07.2011 року, оскільки матеріалами лісовпорядкування передбачено вибіркова санітарна рубка дерев віком 60 та 95 років, а не суцільна санітарна рубка дерев лише віком 103, як зазначено в лісорубному квитку, акті обстеження та в переліку заходів з поліпшення санітарного стану.
Також актом перевірки встановлено, що у Задонецькому лісництві в кварталі 39 виділ 21 площею 0,8 га зі складом насадження 10Сз заплановано проведення ВСР відповідно до Переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів Державного підприємства "Зміївське лісове господарство" на 2019 рік на підставі Акту лісопатологічного обстеження та санітарної оцінки насаджень в Задонецькому лісництві ДП "Зміївський лісгосп" від 20.09.2018 р.
Натурним оглядом ділянки встановлено, що під час відведення насадження для проведення вибіркових санітарних рубок не було проведено нумерацію дерев, що підлягають вирубуванню, що мають ступінь товщини стовбура 24 сантиметри на висоті 1,3 метра, та, як наслідок, вони не були включені до нумераційної відомості дерев, призначених для вибіркової санітарної рубки, що є порушенням п. 26 Постанови № 555.
Дерева зі ступенем товщини стовбура 36,40,44 сантиметри на висоті 1,3 м (натурно) у нумераційній відомості дерев мають занижений показник, а саме: 24 та 28 сантиметри.
Таким чином, відомості в матеріалах відведення лісосіки в рубку не відповідають фактичними діаметрам насаджень, які заплановані у рубку, що є порушенням п. 14-25 Постанови № 555.
Пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 року № 555 "Про затвердження Санітарних правил в лісах України" встановлено, що заходи з поліпшення санітарного стану лісів плануються і здійснюються на основі матеріалів лісовпорядкування, а також санітарних та лісопатологічних обстежень, а в межах природно-заповідного фонду - відповідно до вимог проектів організації територій та об`єктів природно-заповідного фонду та/або положень про них з урахуванням специфіки, ступеня та періоду пошкодження насаджень, біології деревних порід, шкідників та збудників хвороб лісу.
Посадовими особами Державної екологічної інспекції в Харківській області винесено припис від 19.06.2019 року № 34/06-06 для усунення порушень, визначених в акті, в якому пунктом 3 приписано: привести у відповідність матеріали відведення лісосік в рубку до фактичного стану насаджень, які заплановані у рубку, а саме: у Таранівському лісництві у кварталі 66 виділі 2.1. та у Задонецькому лісництві в кварталі 39 виділі 21.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що доказів усунення вказаних порушень в процесі здійснення господарської діяльності, або доказів які спростовують встановлені під час перевірки порушення, а також доказів визнання протиправним та скасування припису № 34/06-06 від 19.06.2019р. станом на дату розгляду справи судом, відповідач не надав, а суд не встановив, що є підставою для заборони (зупинення) виконання робіт таким суб`єктом господарювання.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017р. № 275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Згідно п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 11.08.2017 № 312, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2017 р. за № 1080/30948 (далі - Положення) Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується.
У відповідності до абз.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно ст. 16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави, тобто обов`язком Інспекції в межах повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.
Пунктами 5,7 Положення №312 визначено функції інспекції, зокрема, Інспекція звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.
Положеннями частини шостої ст.7 Закону №877-V визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.
На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу (ч.7 ст. 7 Закону №877-V).
Згідно із приписами ч. 1 ст. 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.
Частиною п`ятою статті 4 Закону №877-V регламентовано, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Аналіз вищевикладеного дає підстави для висновку про те, що господарська діяльність, яка здійснюється з порушенням природоохоронного законодавства, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена, в тому числі і шляхом вжиття судом заходів реагування.
Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони лісового господарства визначає Лісовий кодекс України, відповідно до статті 16 якого визначено, що право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.
Частиною першою статті 17 Лісового кодексу України передбачено, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.
Згідно з частиною першою статті 19 Лісового кодексу України, постійні лісокористувачі мають: 1) право самостійно господарювати в лісах; 2) виключне право на заготівлю деревини; 3) право власності на заготовлену ними продукцію та доходи від її реалізації; 4) право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законодавством; 5) право здійснювати відповідно до законодавства будівництво доріг, спорудження жилих будинків, виробничих та інших будівель і споруд, необхідних для ведення лісового господарства.
Разом з тим, пунктами 2, 3 частини другої статті 19 Лісового кодексу України визначено, що постійні лісокористувачі зобов`язані: дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.
Отже, з матеріалів справи встановлено, що при проведенні заходу контролю Державною екологічною інспекцією Харківської області щодо ДП "Зміївське лісове господарство" зафіксовано здійснення відповідачем господарської діяльності з порушенням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, зокрема   "Санітарних правил в лісах України", затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 555 від 27.07.1995р.
Доказів усунення вказаних порушень в процесі здійснення господарської діяльності, або доказів які спростовують встановлені під час перевірки порушення, а також доказів визнання протиправним та скасування припису № 34/06-06 від 19.06.2019р. станом на дату розгляду справи судом, відповідач не надав, а суд не встановив, що є підставою для заборони (зупинення) виконання робіт таким суб`єктом господарювання.
Стосовно доводів апелянта щодо відсутності у Інспекції розробленої та затвердженої уніфікованої форми, колегія суддів зазначає наступне.
Так, залежно від ступеня ризику орган державного нагляду (контролю) визначає перелік питань для здійснення планових заходів (далі - перелік питань), що затверджується наказом такого органу.
Уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.
Уніфікована форма акта, що складається за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, затверджена наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 09.08.2017 № 303, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.10.2017 за №1289/31157.
В Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів зазначений документ має статус: Чинний. Даний наказ розміщено на офіційному веб-сайті Держекоінспекції.
Враховуючи вищезазначене, Інспекція здійснює заходи планового та позапланового державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, відповідно до вимог законодавства.
Наведеним спростовуються доводи апелянта про те, що акт проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 413/11-02/06-06 від 14.06.2019 року складний за відсутності розробленої та затвердженої уніфікованої форми.
Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.
Тобто, в разі недотримання контролюючим органом встановленого законом порядку проведення перевірки, законодавством передбачена можливість не допуску посадових осіб контролюючого органу до здійснення перевірки суб`єктом господарювання, стосовно якого перевірка призначена.
Отже, юридична особа, яка вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо неї, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень законодавства, дотримання якого контролюється контролюючим органом.
Також, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.12.2010 року (справа №21-25а10) юридична особа, яка вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо неї, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень законодавства, дотримання якого контролюється контролюючим органом.
Отже, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки юридична особа може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні такої перевірки.
Вищевикладеним спростовуються доводи апелянта про те, що дії відповідача щодо проведення планової перевірки є протиправними.
Аналогічний висновок міститься також в постановах Верховного Суду від 13 вересня 2018 року по справі №804/1113/16 та від 15.07.2019 року по справі №820/11047/15.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та застосування заходів реагування до ДП «Зміївське лісове господарство» у вигляді заборони (зупинення) виконання робіт - рубок у Таранівському лісництві кварталі 66 виділ 2.1 та у Задонецькому лісництві в кварталі 39 виділ 21 до виконання пункту 3 припису від 19 червня 2019 року № 34/06-06.
Констатуючи необґрунтованість інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя. Зокрема, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
За змістом частини першої  статті 316 КАС  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Зміївське лісове господарство" залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 року по справі № 520/6259/19 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.В. Старостін    С.С. Рєзнікова   	
Повний текст постанови складено  27.01.2020 року