Справа № 757/49688/18-п                                     Головуючий в суді 1 інстанції - Карабань В.М.
Провадження № 33/824/320/2020                                                        Доповідач       -       Орел А.І.
Категорія  -  ст. 124 КУпАП                                                                                           

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
24 січня 2020 року                                                                                                        м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Орел А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Мойсеєнко Н.Д., потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Суткевич А.П. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2019 року, якою його визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження щодо нього закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, -        
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження щодо нього закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
 
Як зазначено в постанові суду, 26.09.2018 року о 13 годині 40 хвилин         ОСОБА_1  керуючи автомобілем «Кіа Соренто», державний номерний знак НОМЕР_1 , по бул. Л.Українки, 30В в м. Києві, при перестроюванні не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота Каріна», державний номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого був ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП механічні пошкодження завдано обом транспортним засобам. Водій ОСОБА_1 порушив п.10.1 та п.13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
 
На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що повний текст постанови отримав лише 26.06.2019 року та з 27.06.2019 року по 4.07.2019 року у нього загострилося хронічне захворювання, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин. Також зазначає, що на його думку постанова суду є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема судом не розглянуто його клопотання про призначення експертизи. На його думку, в даній ДТП винен водій автомобіля, який здійснив з ним зіткнення.
 
Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, на підтримання доводів апеляційної скарги, потерпілого та його представника, які заперечили проти доводів апеляційної скарги, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення експертів, суд приходить до наступних висновків.
 
Причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 суд визнає поважними та поновлює йому строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва.
 
Суд вважає, що судом першої інстанції всебічно повно та об`єктивно досліджені всі обставини справи, які були надані суду, та належним чином встановлені фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема судом першої інстанції зроблений вірний висновок про наявність вини ОСОБА_1 в порушенні інкримінованих йому пунктів Правил дорожнього руху, наслідком яких стало пошкодження транспортних засобів. 
 
При апеляційному розгляді справи, учасниками були надані суду висновки експертів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. 
 
Експерт ОСОБА_3 зробив висновок про неспроможність з технічної точки зору показів водія автомобіля Тойота – ОСОБА_2 та невідповідність його дій вимогам п.п. 10.1 та 13.1 ПДР.
 
Експерт ОСОБА_4 зробив про неспроможність з технічної точки зору показів водія автомобіля КІА СОРЕНТО ОСОБА_1 , невідповідність його дій п.п. 10.1, 10.3 ПДР та наявність прямого причинного зв`язку між порушеннями, допущеними водієм ОСОБА_1 та наставшими наслідками.
 
Вислухавши пояснення експертів на підтримку своїх висновків та дослідивши зазначені висновки, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
 
Експерт ОСОБА_3 , який має допуск до проведення - дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод, робив свій висновок виходячи з наданих йому матеріалів справи та відповідно до своєї кваліфікації. Ним досліджувався механізм дорожньо-транспортної пригоди виходячи з зафіксованих матеріалами справи слідів та пояснень учасників ДТП.
 
Експерт ОСОБА_4 , який має допуск до проведення дослідження обставин і механізму дорожно-транспортних пригод та транспортно-трасологічні дослідження, робив свій висновок виходячи з наданих йому матеріалів справи з врахуванням пошкоджень автомобілів. Ним досліджувалися механізм дорожньо-траспортної пригоди, виходячи з зафіксованих матеріалами справи слідів, пояснень учасників ДТП та пошкоджень автомобілів.
 
Аналізуючи ці два висновки, які є протилежними, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновок № 176, складений експертом ОСОБА_4 є більш детальним, оскільки він зроблений не лише на підставі пояснень учасників ДТП та наявної слідової інформації, але й з врахуванням пошкоджень транспортних засобів, які вони отримали внаслідок ДТП.
 
При поясненні свого висновку експерт ОСОБА_4 зазначив, що в момент контакту, автомобілі Тойота та КІА Соренто знаходились майже паралельно, кут між ними міг складати близько 5°. Виходячи з виявлених та зафіксованих в матеріалах справи пошкоджень автомобіля ТОЙОТА, він знаходився тільки лівіше автомобіля КІА, в крайній лівій смузі. Автомобіль КІА СОРЕНТО, виходячи з наявної в матеріалах справи слідової інформації та пошкоджень, знаходився при зіткненні з автомобілем Тойота між 4 та 5 смугами руху. При цьому експерт зазначив, що посилання на наявність згину дороги на місці ДТП є безпідставним, поскільки згин дороги починається лише за 12 метрів після місця ДТП.
Експерт ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду не зміг спростувати доводи експерта ОСОБА_4 щодо встановленого ним механізму ДТП та невідповідності дій водія ОСОБА_1 . ПДР та наявності прямого причинного зв`язку між порушеннями ПДР ОСОБА_1 та наставшими наслідками - пошкодженням автомобілів.
 
Враховуючи вище викладене, апеляційний суд визнає висновок № 176 експерта ОСОБА_4 обґрунтованим та таким що відповідає наявним матеріалам справи.
 
Допитаний під час апеляційного розгляду за клопотанням потерпілого ОСОБА_2 свідок ОСОБА_5 пояснив, що більше року тому, точної дати він не пам`ятає, він разом з напарником працював по ремонту сіті-лайтів ( бігбордів ) на бульварі Л.Українки в м. Києві. Працював приблизно з 12 години. Приблизно в обідній час, точного часу він вже назвати не може, в зв`язку з тим, що події були досить давно, він стояв на роздільній смузі біля сіті-лайту, а напарник в цей час проводив ремонтні роботи. Бачив, що автомобіль Тойоти рухався в крайній лівій смузі, а "джип" сірого кольору, який рухався у четвертій смузі, почав перелаштовуватися з четвертої смуги в п`яту - крайню ліву, підрізавши автомобіль Тойота, не надавши йому дорогу. Автомобіль Тойота почав гальмувати та уходити вліво, внаслідок чого він вдарив "джип" та вдарився у бровку, як раз в те місце де він стояв. Він лише встиг відскочити. Стверджує, що автомобіль Тойота рухався в крайній лівій смузі. В подальшому разом з напарником продовжили роботи. Приблизно хвилин через 15 - 20 після ДТП він давав пояснення працівникам поліції.
 
Висновок № 132-10/19 експерта ОСОБА_3 . апеляційний суд визнає не обґрунтованим та вважає, що він не може слугувати доказом відсутності вини водія ОСОБА_1 , оскільки він спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а саме схемою ДТП, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_5. , висновком № 176 експерта ОСОБА_4 .. Всі ці докази дають підстави прийти до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.
 
Враховуючи вище викладене, апеляційний суд знаходить висновки суду першої інстанції про вину водія ОСОБА_1 обґрунтованими та вважає, що прийняте судом першої інстанції рішення про закриття провадження по справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, відповідає вимогам закону.
 
За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 і знаходить за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2019 року.
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2019 року залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2019 року, без змін.
 
Постанова оскарженню не підлягає.
 
СУДДЯ :