ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/14303/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н.М. - головуючий, Кролевець О.А., Студенець В.І., 

за участю секретаря судового засідання - Охоти В.Б., 

представників учасників справи:
позивача - Семенчук В.Ю.,
відповідача-1 - не з`явився,
відповідача-2 - Войцехівський О.В.,
відповідача-3 - не з`явився,
відповідача-4 - Бутко Д.Г.,
третьої особи - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс"
на рішення Господарського суду міста Києва 
у складі судді Трофименко Т Ю.
від 25.02.2019 та
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Коробенко Г. П., Кравчук Г. А., Куксов В. В.
від 15.10.2019
за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альфа", Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз" 
про стягнення 214 014 654,13 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альфа", Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор" про стягнення 214 014 654,13 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням Публічним акціонерним товариством "Компанія "Райз" зобов`язань за кредитним договором № 06.1-20/192 від 24.12.2013, належне виконання яких забезпечено укладеними між позивачем та відповідачами договорами поруки № 06.1-20/193 від 24.12.2013, № 06.1-20/195 від 24.12.2013, від 04.11.2015, від 25.01.2016.

2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

24 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк") (надалі - Банк) та Публічним акціонерним товариством "Компанія "Райз" (надалі Позичальник) було укладено кредитний договір № 06.1-20/192 (надалі - Кредитний договір), за умовами якого Банк надає Позичальнику кредит загальною сумою кредиту 10 000 000,00 доларів США з можливістю отримувати в гривні та доларах США та з терміном кредиту до 31.12.2026.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 25.01.2016 між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк") (надалі - Банк), Публічним акціонерним товариством "Компанія-Райз" (Позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр" (надалі - Поручитель) було укладено договір поруки (надалі - Договір поруки-1), відповідно до умов якого Поручитель поручився перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, у тому числі, але не виключно і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати Позичальником у відповідності з Кредитним договором. 

Відповідно до пункту 1.2 Договору поруки-1, Поручитель ознайомлений з умовами Кредитного договору, відповідно до якого Позичальник зобов`язаний, зокрема, повернути кредитні кошти в сумі еквівалентній 10 000 000 доларів США не пізніше 31 грудня 2026 року, сплатити проценти за ставкою, що є змішаною для часток в доларах США і складається з: (і) маржі 7% річних та (іі) Ставки LIBOR (шестимісячного, відповідно до валюти частки), при цьому максимальний розмір, до якого може бути збільшена Процентна Ставка для Часток в Доларах США складає 14% річних, процентна ставка для часток в гривні є фіксованою та протягом періоду з 18 серпня по 2015 року по 31 грудня 2016 року - 8% річних; з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року - 10% річних; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2022 року - 12% річних; з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2026 року - 14% річних; а також сплатити комісії, неустойку, регресні та будь-які інші суми відповідно до умов Кредитного договору.

Підписанням цього Договору Поручитель безвідклично надає згоду на майбутню зміну будь-яких умов Кредитного Договору (в тому числі щодо змін, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності Поручителя), новацію зобов`язань за Кредитним договором у інше зобов`язання, будь-яку заміну боржника за Кредитним договором (в т.ч. в результаті спадкування чи правонаступництва), без додаткового повідомлення Поручителя та укладення окремої угоди до цього договору.

Пунктом 1.3 Договору поруки-1 встановлено, що Поручитель, як солідарний боржник, зобов`язується сплатити Банку всі суми, належні до сплати Позичальником за Кредитним договором, в разі порушення Позичальником зобов`язання щодо сплати відповідної суми коштів за Кредитним договором, протягом двох робочих днів з дати надіслання Банком відповідної письмової вимоги без будь-яких заперечень, перевірок або запитів щодо обґрунтованості вимоги, без будь-яких взаємозаліків, вирахувань та утримань. Такі платежі повинні бути сплачені Поручителем на рахунки Банку, вказані у вимозі.

Згідно з пунктом 3.8 Договору поруки-1 він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2036 року.

04 листопада 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк") (надалі - Банк), Публічним акціонерним товариством "Компанія-Райз" (Позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс" (надалі - Поручитель) було укладено договір поруки (надалі - Договір поруки-2), відповідно до умов якого Поручитель поручився перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, у тому числі, але не виключно і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати Позичальником у відповідності з Кредитним договором. 

Відповідно до пункту 1.2 Договору поруки-2 Поручитель ознайомлений з умовами Кредитного договору, відповідно до якого Позичальник зобов`язаний, зокрема, повернути кредитні кошти в сумі еквівалентній 10 000 000 доларів США не пізніше 31 грудня 2026 року, сплатити проценти за ставкою, що є змішаною для часток в доларах США і складається з: (і) маржі 7% річних та (іі) Ставки LIBOR (шестимісячного, відповідно до валюти частки), при цьому максимальний розмір, до якого може бути збільшена Процентна Ставка для Часток в Доларах США складає 14% річних, процентна ставка для часток в гривні є фіксованою та протягом періоду з 18 серпня по 2015 року по 31 грудня 2016 року - 8% річних; з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року - 10% річних; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2022 року - 12% річних; з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2026 року - 14% річних; а також сплатити комісії, неустойку, регресні та будь-які інші суми відповідно до умов Кредитного договору.

Підписанням цього договору Поручитель безвідклично надає згоду на майбутню зміну будь-яких умов Кредитного Договору (в тому числі щодо змін, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності Поручителя), новацію зобов`язань за Кредитним договором у інше зобов`язання, будь-яку заміну боржника за Кредитним договором (в т.ч. в результаті спадкування чи правонаступництва), без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди до цього договору.

Пунктом 1.3 Договору поруки-2 встановлено, що Поручитель, як солідарний боржник, зобов`язується сплатити Банку всі суми, належні до сплати Позичальником за Кредитним договором, в разі порушення Позичальником зобов`язання щодо сплати відповідної суми коштів за Кредитним договором, протягом двох робочих днів з дати надіслання Банком відповідної письмової вимоги без будь-яких заперечень, перевірок або запитів щодо обґрунтованості вимоги, без будь-яких взаємозаліків, вирахувань та утримань. Такі платежі повинні бути сплачені Поручителем на рахунки Банку, вказані у вимозі.

Згідно з пунктом 3.8 Договору поруки-2 він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2036 року.

24 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк") (надалі - Банк), Публічним акціонерним товариством "Компанія-Райз" (Позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Альфа" (надалі - Поручитель) було укладено договір поруки № 06.1-20/193 (надалі - Договір поруки-3), відповідно до умов якого Поручитель поручився перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, у тому числі, але не виключно і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати Позичальником у відповідності з Кредитним договором. 

Відповідно до пункту 1.2 Договору поруки-3 Поручитель ознайомлений з умовами Кредитного договору, відповідно до якого Позичальник зобов`язаний, зокрема, повернути кредитні кошти в сумі еквівалентній 10 000 000 доларів США не пізніше 31 грудня 2026 року, сплатити проценти за ставкою, що є змішаною для часток в доларах США і складається з: (і) маржі 7% річних та (іі) Ставки LIBOR (шестимісячного, відповідно до валюти частки), при цьому максимальний розмір, до якого може бути збільшена Процентна Ставка для Часток в Доларах США складає 14% річних, процентна ставка для часток в гривні є фіксованою та протягом періоду з 18 серпня по 2015 року по 31 грудня 2016 року - 8% річних; з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року - 10% річних; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2022 року - 12% річних; з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2026 року - 14% річних; а також сплатити комісії, неустойку, регресні та будь-які інші суми відповідно до умов Кредитного договору.

Підписанням цього договору поручитель безвідклично надає згоду на майбутню зміну будь-яких умов Кредитного Договору (в тому числі щодо змін, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя), новацію зобов`язань за Кредитним договором у інше зобов`язання, будь-яку заміну боржника за Кредитним договором (в т.ч. в результаті спадкування чи правонаступництва), без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди до цього договору.

Пунктом 1.3 Договору поруки-3 встановлено, що Поручитель, як солідарний боржник, зобов`язується сплатити Банку всі суми, належні до сплати Позичальником за Кредитним договором, в разі порушення Ппозичальником зобов`язання щодо сплати відповідної суми коштів за Кредитним договором, протягом десяти робочих днів з дати надіслання Банком відповідної письмової вимоги. Такі платежі повинні бути сплачені Поручителем на рахунки Банку, вказані у вимозі.

Згідно з пунктом 3.8 Договору поруки-3 він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2036 року.

24 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк") (надалі - Банк), Публічним акціонерним товариством "Компанія-Райз" (Позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор" (надалі - Поручитель) було укладено договір поруки №06.1-20/195 (надалі - Договір поруки-4), відповідно до умов якого поручитель поручився перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, у тому числі, але не виключно і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати Позичальником у відповідності з Кредитним договором. 

Відповідно до пункту 1.2 Договору поруки-4 Поручитель ознайомлений з умовами Кредитного договору, відповідно до якого Ппозичальник зобов`язаний, зокрема, повернути кредитні кошти в сумі еквівалентній 10 000 000 доларів США не пізніше 31 грудня 2026 року, сплатити проценти за ставкою, що є змішаною для часток в доларах США і складається з: (і) маржі 7% річних та (іі) Ставки LIBOR (шестимісячного, відповідно до валюти частки), при цьому максимальний розмір, до якого може бути збільшена Процентна Ставка для Часток в Доларах США складає 14% річних, процентна ставка для часток в гривні є фіксованою та протягом періоду з 18 серпня по 2015 року по 31 грудня 2016 року - 8% річних; з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року - 10% річних; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2022 року - 12% річних; з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2026 року - 14% річних; а також сплатити комісії, неустойку, регресні та будь-які інші суми відповідно до умов Кредитного договору.

Підписанням цього договору Поручитель безвідклично надає згоду на майбутню зміну будь-яких умов Кредитного Договору (в тому числі щодо змін, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя), новацію зобов`язань за Кредитним договором у інше зобов`язання, будь-яку заміну боржника за Кредитним договором (в т.ч. в результаті спадкування чи правонаступництва), без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди до цього договору.

Пунктом 1.3 Договору поруки-4 встановлено, що Поручитель, як солідарний боржник, зобов`язується сплатити Банку всі суми, належні до сплати Позичальником за Кредитним договором, в разі порушення Позичальником зобов`язання щодо сплати відповідної суми коштів за Кредитним договором, протягом десяти робочих днів з дати надіслання Банком відповідної письмової вимоги. Такі платежі повинні бути сплачені Поручителем на рахунки Банку, вказані у вимозі.

Згідно з пунктом 3.8 Договору поруки-4 він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2036 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/14247/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду 25.01.2018 та постановою Верховного Суду від 02.05.2018, задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз", Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" про солідарне стягнення 214 014 654,13 грн заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором №06.1-20/192 від 24.12.2013 та договором поруки №06.1-20/194 від 24.12.2013.

14.02.2017 та 15.02.2017 у зв`язку з порушенням Позичальником зобов`язань за Кредитним договором на адресу Поручителів (відповідачів у даній справі) були направлені вимоги про виконання порушеного зобов`язання, що підтверджується описами вкладення у цінні листи та фіскальними чеками відділення поштового зв`язку. 

Вказані вимоги були залишені Поручителями без виконання.

Матеріалами справи підтверджено та учасниками справи не спростовано, що заборгованість перед Банком за тілом кредиту за Кредитним договором складає 214     014 654,13 грн.

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/14303/18 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 214 014 654,13 грн заборгованості по тілу кредиту та 154 175,00 грн витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 214 014 654,13 грн заборгованості по тілу кредиту та 154 175,00 грн  витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альфа" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк 214 014 654,13 грн заборгованості по тілу кредиту та 154 175,00 грн витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 214 014 654,13 грн заборгованості по тілу кредиту та 154 175,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 рішення суду першої інстанції змінено, викладено його резолютивну частину в новій редакції, згідно з якою стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альфа", Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 214 014 654,13 грн заборгованості по тілу кредиту. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альфа", Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" по 154 175,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" щодо повернення заборгованості за кредитом, розмір якої, підтверджений судовим рішенням у справі № 910/14247/17, не припинилось, доказів його належного виконання в матеріалах справи немає; доказів виконання взятих на себе зобов`язань поручителями до матеріалів справи не надано, а судом не встановлено наявності обставин, з якими закон пов`язує припинення поруки.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі № 910/14303/18 в частині стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по сплаті судового збору, скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 у даній справі та передати справу №910/14303/18 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції в частині стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по сплаті судового збору.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
5. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що:

- в порушення приписів статті 86, частин 1-3 статті 210 Господарського процесуального кодексу України судом першої інстанції не здійснено оцінку наданим доказам;

- в порушення статей 2, 3, 7, 13, 15, 81, 119 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовив у долученні доказів до матеріалів справи;

- судом апеляційної інстанції порушено статтю 14 Господарського процесуального кодексу України, оскільки, на думку скаржника, суд вийшов за межі заявлених вимог.

6. Доводи інших учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр" подало відзив на касаційну скаргу скаржника, в якому просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 у даній справі та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Позивач подав відзив на касаційну скаргу скаржника, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, як такі, що прийняті відповідно до норм процесуального та матеріального права.

7. Розгляд клопотань

10 лютого 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс" подано заяву з процесуальних питань, у якій заявник просить поновити пропущений строк на подання заяв з процесуальних питань; визнати дії представника Акціонерного товариства "Альфа-Банк", яке є правонаступником Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", адвоката Калітіної Олени Володимирівни зловживанням процесуальними правами та постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету штрафу в сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказана заява обґрунтована зловживанням представником позивача власними процесуальними правами, а саме, представником позивача у даній справі введено господарський суд, апеляційний та касаційний суди в оману щодо фактичних обставин справи; учасником справи не виконано його обов`язків, які передбачені статтями 2, 13, 42 Господарського процесуального кодексу України.

Суд касаційної інстанції зазначає, що зазначені заявником у заяві обставини подання/неподання представником позивача певних доказів, які стосуються розгляду справи по суті та, відповідно, виконання/невиконання представником позивача відповідних обов`язків, передбачених статтями 2, 13, 42 Господарського процесуального кодексу України, не стосуються предмету даного касаційного провадження. Дослідження вказаних у заяві обставин виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції передбачених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, розглянувши доводи вищезазначеної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс", суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

11 лютого 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор" подано клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Вказане клопотання обґрунтоване посиланням на приписи частини 5 статті 302 Господарського процесуального кодексу України, оскільки, на думку заявника, у касаційній скарзі скаржника піднято декілька суттєвих правових питань, які потребують ґрунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права, встановлення правових позицій, які в подальшому будуть обов`язковими при розгляді судами подібних спорів. Тому заявник вважає, що дана справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до частини 5 статті 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор" про передачу даної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для його задоволення, оскільки суд касаційної інстанції не вбачає, що дана справа містить виключну правову проблему.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
8. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, та згідно із компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Позивачем оскаржується рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 у даній справі лише в частині стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по сплаті судового збору.

Відтак, суд касаційної інстанції переглядає оскаржувані судові рішення у справі саме в частині стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по сплаті судового збору.

9. Джерела права й акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 

Предметом касаційного перегляду є рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 у даній справі в частині стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по сплаті судового збору.

Як вбачається з матеріалів даної справи і зазначено вище, даний спір виник у  зв`язку з неналежним виконанням Публічним акціонерним товариством "Компанія "Райз" зобов`язань за Кредитним договором, належне виконання яких забезпечено укладеними між позивачем та відповідачами договорами поруки.

Тобто, спір у даній справі виник при виконанні договорів.

Як вбачається, рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у даній  справі позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 214 014 654,13 грн заборгованості по тілу кредиту та 154 175,00 грн витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 214 014 654,13 грн заборгованості по тілу кредиту та 154 ,00175 грн  витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альфа" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк 214 014 654,13 грн заборгованості по тілу кредиту та 154 175,00 грн витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 214 014 654,13 грн заборгованості по тілу кредиту та 154 175,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 рішення суду першої інстанції змінено, викладено його резолютивну частину в новій редакції, згідно з якою стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альфа", Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 214 014 654,13 грн заборгованості по тілу кредиту. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альфа", Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Цукор" на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" по 154 175,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи оскаржувані судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" щодо повернення заборгованості за кредитом, розмір якої, підтверджений судовим рішенням у справі № 910/14247/17, не припинилось, доказів його належного виконання в матеріалах справи немає; доказів виконання взятих на себе зобов`язань поручителями до матеріалів справи не надано, а судом не встановлено наявності обставин, з якими закон пов`язує припинення поруки.

У статті 123 Господарського процесуального кодексу України зазначено про те, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України визначено порядок розподілу судових витрат.

Відповідно до пункту 2 частини 1 зазначеної статті судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає відшкодуванню, залежить виключно від кінцевого розміру задоволених або відмовлених позовних вимог.

Оскільки кінцевим результатом розгляду даної справи стало підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивача, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції, вірно визначили розмір судового збору, який підлягає розподілу, а саме,  пропорційно розміру задоволених позовних вимог та кількості відповідачів.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції, враховуючи межі розгляду справи судом касаційної інстанції, відхиляє аргументи скаржника про те, що оскаржувані судові рішення в частині стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по сплаті судового збору прийнято з порушенням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції зазначає, що по суті доводи касаційної скарги зводяться до оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 у даній справі в цілому, однак, враховуючи, що скаржник, користуючись правом, наданим процесуальним законом, на підставі відповідної заяви сам змінив прохальну частину касаційної скарги, такі доводи (наведені у касаційній скарзі) не можуть бути взяті Судом до уваги.  

10. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

На підставі вищевикладеного Верховний Суд, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, перевірив правильність застосування норм процесуального права та прийшов до висновку, що оскаржувані рішення та постанова в оскаржуваній частині є законними та обґрунтованими, а тому касаційна скарга не підлягає задоволенню.

З огляду на наведене Верховний Суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги скаржника без задоволення, а судових рішень першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині без змін через відсутність передбачених процесуальним законом підстав для їх скасування.

11. Судові витрати

З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника. 

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагро Плюс" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 у справі № 910/14303/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                      Н.М. Губенко

Судді                                                                                                                 О.А. Кролевець  
                                                                                                          
                                                                                                                 В.І. Студенець