ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/3147/19	

головуючий суддя І інстанції –Татаринов Д.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в  місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року в адміністративній справі № 280/3147/19 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" до  Головного управління ДФС у Запорізькій області  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- 

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання"  звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області   про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03 квітня 2019 року  № 0040835006.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.
          В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що правові підстави для притягнення останнього до відповідальності у вигляді накладення штрафу за порушення строку реєстрації податкових накладних покупцям – неплатникам ПДВ в даному випадку відсутні, що свідчить про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення та необхідність його скасування.
Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.
Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував відносно задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, 11.03.2019 року Головним управлінням  ДФС у Запорізькій області було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності, своєчасності подання податкової звітності, сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН TOB «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ (код ЄДРПОУ 42093239), за результатом якої було складено акт № 0529/08-01-50-06/42093239.
Відповідно до висновків наведеного Акту перевірки, податковим органом було встановлено порушення вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме - перевищення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідальність платника податків передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПКУ та тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 10% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.
03.04.2019 року відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення                        № 0040835006, яким до позивача було застосовано штраф у загальному розмірі 275 646,99грн. (штраф в розмірі 10% за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних визначених статтею 201 та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 2 756 469,57 грн.).
Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийнято податковим органом у відповідності з приписами чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.
          Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.
За приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну (розрахунок коригування) та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.
Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що на платників ПДВ- продавців товару, при здійсненні господарської операції, покладається обов`язок по складенню податкової накладної та її реєстрації в строки, визначені п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. Недотримання строків реєстрації податкової накладної має наслідком порушення платником податків податкової дисципліни та притягнення його до фінансової відповідальності у вигляді штрафу, розмір якого визначається в залежності від кількості днів затримки такої реєстрації.
Як свідчать встановлені обставини справи, за результатом здійснення господарських операцій з відповідними контрагентами, 31.01.2019 року позивачем було виписано податкові накладні.
Відтак, в силу приписів п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, наведені податкові накладні мали бути зареєстровані позивачем до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені, тобто до 15 лютого 2019 року.
В свою чергу, як вбачається, зокрема, з акту камеральної перевірки, складені позивачем 31.01.2019 року податкові накладні були зареєстровані останнім після 15 лютого 2019 року (у період з 19.02.2019 року по 01.03.2019 року), тобто з порушенням строків, визначених ст. 201 Податкового кодексу України.
Однак, на переконання позивача, останній не підлягає відповідальності на підставі приписів ст. 120-1 Податкового кодексу України, оскільки наведені податкові накладні не підлягали наданню отримувачу (покупцю), а тому жоден з його контрагентів не зазнав і не міг зазнати шкоди через невключення сум ПДВ до податкового кредиту.
Колегія суддів апеляційного суду, встановивши зміст спірних правовідносин, не погоджується з вказаними доводами позивача, з огляду на наступне.
Так, аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 07.02.2019 року по справі №808/3250/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зокрема пунктом 8 якого визначено, що при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини:
01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);
02 - Складена на постачання неплатнику податку;
03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;
04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;
05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;
06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;
07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;
08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;
09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;
10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;
11 - Складена за щоденними підсумками операцій;
12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);
13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;
14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;
15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.
В інших випадках у верхній лівій частині податкової накладної тип причини не зазначається (нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються).

Відповідно до пункту 16 Порядку до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.
Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.
Як свідчать встановлені обставини справи, податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, містять код ставки податку на додану вартість 20 %(т.1 а.с.114-250, т.2 а.с.1-57), що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість за звичайною ставкою.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.
Що стосується посилань позивача на порушення відповідачем  порядку розгляду скарги на податкове повідомлення рішення, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що прийняття контролюючим органом одного рішення за сімома скаргами не має впливу на факт порушення позивачем терміну реєстрації податкових накладних у відповідному реєстрі та обґрунтованості притягнення останнього до відповідальності.
Також, щодо посилань відповідача на подвійну реєстрацію податкових накладних              від 31.01.2019 року № 60095, 60163 та № 60281 та коригування сум останніх, що на його переконання свідчить про необґрунтованість нарахування штрафних санкцій у загальному розмірі 4815.18 грн., то колегія суддів апеляційного суду вважає їх необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи, коригування до наведених податкових накладних були зареєстровані позивачем 14.03.2019 року, тобто після проведення податковим органом камеральної перевірки, за результатом якої було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, що свідчить про обґрунтованість висновків податкового органу відносно факту порушення позивачем строку їх реєстрації станом на час проведення камеральної перевірки.
Поряд з вказаним, відносно посилань позивача на неможливість своєчасної реєстрації податкових накладних, з огляду на неналежну роботу системи M.E.DOC у лютому 2019 року, до розробки якої податковий орган не має жодного відношення, як на підставу відсутності вини останнього та необгрунтованості накладення штрафних санкцій, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх безпідставними, оскільки позивачем, всупереч приписам ч. 1                        ст. 77 КАС України, не було надано до суду жодних належних, достовірних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст 73-76 КАС України, несправності зазначеної системи та, як наслідок, несвоєчасної реєстрації податкових накладних, саме з огляду на зазначені обставини, тому як квитанція про неможливість відповідної реєстрації податкових накладних в жодному разі не свідчить про технічні характеристики вказаної системи.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, - 

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання"  - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року в адміністративній справі № 280/3147/19  - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених  п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко