Постанова 
Іменем України                                  
 
06 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 759/17115/19
 
провадження № 61-21328св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , як законний представник 
в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АРМТЕК»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМТЕК» на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 листопада 
2019 року у складі судді Болотова Є. В., 
 
ВСТАНОВИВ: 
 
1. Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2019 року ОСОБА_1 , як законний представник в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМТЕК» (далі - 
ТОВ «АРМТЕК») про визнання недійсними видаткових касових ордерів.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
 
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року у складі судді Жерибеди О. М. відкрито провадження у цій справі.
 
Не погоджуючись з указаним судовим рішенням суду першої інстанції, 
ТОВ «АРМТЕК» оскаржило його у апеляційному порядку.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «АРМТЕК».
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що статтею 353 ЦПК України не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали суду про відкриття провадження з підстав недотримання правил юрисдикції.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі ТОВ «АРМТЕК», посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою судді Верховного Суду від 09 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У грудні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що позовною вимогою 
ОСОБА_1 у цій справі є визнання недійсними касовихордерів 
за якими позивачеві виплачувалась частина частки вибулого учасника 
ТОВ «Армтек», а отже, вказаний спір виник з корпоративних відносин.
Відповідно до пункту 8частини першої статті 353 ЦПК України встановлено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі 
з порушенням правил підсудності.
Зазначає, що відповідно до частини третьої статті 167 Господарського кодексу України, корпоративними євідносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.При цьому корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі господарської організації, що включають правомочність цієї особи 
в управліннігосподарською організацією.
Вважає, що апеляційним судом безпідставно та з порушенням статтей 186, 353, 367, 374, 376 ЦПК України відмовлено у відкритті апеляційного провадження та належним чином та перевірено законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Відзив на касаційну скаргу учасниками справи не подано.
 
2. Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Касаційна скарга ПАТ «АРМТЕК» не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Відповідно до частини першої та другої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.
 
Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.
У ЦПК України розмежовано поняття підсудності та юрисдикції, а саме: цивільна юрисдикція або юрисдикція загальних судів визначає загальну компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ та коло справ, які суди мають право розглядати і вирішувати у порядку цивільного судочинства, тоді як правила підсудності розмежовують підсудність справ судам одного виду юрисдикції - цивільної - за територіальною ознакою.
Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі 
з порушенням правил підсудності (пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК України).
 
З аналізу статті 353 ЦПК України вбачається, що процесуальним законодавством передбачено можливість апеляційного оскарження лише ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі 
з недотриманням правил територіальної підсудності. Можливість оскарження окремо від рішення суду ухвали про відкриття провадження у справі 
з підстав порушення правил предметної та суб`єктної юрисдикції, положення процесуального законодавства не містять.
 
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в ухвалі 
від 14 січня 2019 року у справі № 520/6036/18 (провадження №14-650цс18).
 
Зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення апеляційним судом норм процесуального права, зокрема пункту 8 частини першої статті 353 ЦПК України, не знайшли свого підтвердження, оскільки, заявник помилково ототожнив поняття територіальної підсудності справ та юрисдикції (предметної та суб`єктної), що не дає підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального права.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Підсумовуючи наведене, Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що оскаржувана ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, 
а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.
 
Керуючись статтями 400, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМТЕК» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           І. А. Воробйова

                                                                                                                        Р. А. Лідовець

                                                                                                                        Ю. В. Черняк