Ухвала
Іменем України
      
20 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 537/2976/18
провадження № 61-518ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у справі за позовом Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Кременчук», Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради, про зобов`язання здійснити перерахунок за час відсутності нормального тиску води та стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 лютого 2019 року позов Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради (далі - КП «Кременчукводоканал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь 
КП «Кременчукводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення в сумі 398,26 грн, встановлений індекс інфляції у розмірі 100,45 грн, три відсотки річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 24,68 грн. У задоволенні позову ОСОБА_1 до 
КП «Кременчукводоканал», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Кременчук», Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради, про зобов`язання здійснити перерахунок за час відсутності нормального тиску води та стягнення моральної шкоди відмовлено.
Додатковим рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 травня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь 
КП «Кременчукводоканал» сплачений судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 лютого 2019 року визнано неподаною і повернуто.
Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, виходив з того, що                ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, тобто не усунула її недолік щодо сплати судового збору.
26 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.
Заявник посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення в частині задоволення первісного позову КП «Кременчукводоканал», так і при відмові у задоволенні її зустрічного позову, вирішив питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки як споживача житлово-комунальних послуг, тому відповідно до частини третьої статті 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» вона звільнена від сплати судового збору. Стягнення судового збору з відповідачів, звільнених законом від його сплати, є безпідставним, у зв`язку з чим вважає вимоги Полтавського апеляційного суду щодо сплати судового збору, викладені в ухвалах від 24 червня 2019 року, від 24 липня 2019 року, від 19 вересня 2019 року та від 28 листопада 2019 року, неправомірними.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку. 
У відповідності до частини другої статті 357 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що не погоджуючись із рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 лютого 2019 року, ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.
Встановивши, що апеляційна скарга подана без дотримання вимог статті 356 ЦПК України, а саме: заявником не додано документа про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, які підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону, Полтавський апеляційний суд ухвалою від 24 червня 2019 року залишив її без руху та надав строк для усунення зазначеного недоліку протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.В ухвалі було вказано, що судовий збір має бути сплачений у розмірі 2 643,00 грн, що становить 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Заявникові роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали суду.
Копію цієї ухвали ОСОБА_1 отримала 01 липня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
16 липня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій вона зазначала, що немає законодавчо обґрунтованих підстав для сплати нею судового збору, оскільки відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» вона звільнена від такої сплати.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 лютого 2019 року повторно залишено без руху та надано строк для усунення наявного у ній недоліку протягом десяти днів з дня отримання ухвали. Заявникові роз`яснено, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» лише в частині її зустрічних вимог, а в частині позову, заявленого КП «Кременчукводоканал», такий збір має бути сплачений у загальному порядку.
Копію вказаної ухвали ОСОБА_1 отримала 07 серпня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
19 серпня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява, в якій ОСОБА_1 зазначала, що судом першої інстанції з неї неправомірно стягнуто судовий збір, а також вважала безпідставними вимоги Полтавського апеляційного суду щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги, наполягаючи на тому, що вона є звільненою від сплати цього збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 знову залишено без руху та надано строк для усунення наявного у ній недоліку протягом десяти днів з дня отримання ухвали. Заявникові роз`яснено, що споживачі звільняються від сплати судового збору лише у справах за їх позовами за умови, що ці позови стосуються порушення їх прав як споживачів. Таким чином, від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками розгляду первісного позову про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, ОСОБА_1 не звільняється, оскільки цей спір не стосується захисту прав споживача. Заявникові також роз`яснено, що у разі невиконання вимог ухвали, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.
Копію вказаної ухвали ОСОБА_1 не отримала, що підтверджує лист, який повернувся до Полтавського апеляційного суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
30 жовтня 2019 року суд апеляційної інстанції повторно надіслав ОСОБА_1 копію ухвали Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року, яку вона отримала 04 листопада 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
19 листопада 2019 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій вона зазначала про відсутність підстав сплачувати судовий збір у даній справі, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій.
Встановивши, що ОСОБА_1 у встановлений судом строк не усунула недолік апеляційної скарги щодо сплати судового збору, суд апеляційної інстанції обґрунтовано визнав її неподаною та повернув.
Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається.
Посилання ОСОБА_1 на те, що відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» вона звільнена від сплати судового збору, є безпідставними, оскільки згідно цього Закону від сплати судового збору за подання позову (чи апеляційної скарги) споживачі звільнені лише в разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів. 
ОСОБА_1  є позивачем за зустрічним позовом до КП «Кременчукводоканал», у зв`язку з чим відповідно до вимог частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» вона звільнена від сплати судового збору в цій частині.
Однак, за первісним позовом, який подано КП «Кременчукводоканал»,  ОСОБА_1 є відповідачем у справі про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, що позбавляє її права на звільнення від сплати судового збору з підстав, визначених статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому судом апеляційної інстанції обґрунтовано запропоновано їй сплатити судовий збір за цією вимогою за ставками, встановленими Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».
За правилами частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У відповідності до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики (частина четверта статті 394 ЦПК України).
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Керуючись пунктом 5 частини другої, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у справі за позовом Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Кременчук», Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради, про зобов`язання здійснити перерахунок за час відсутності нормального тиску води та стягнення моральної шкоди.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                         В. О. Кузнєцов
 
                                                                                                                   В. М. Ігнатенко
 
                                                                                                                    В. А. Стрільчук