ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2531/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  19 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Федотова І.В.,
суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач, ГУПФУ у Чернігівській області), в якому просив суд:
1. визнати протиправним здійснення перерахунку пенсії відповідно п.3 постанови Кабінету міністрів України № 103 від 21.02.2018 та на підставі довідки про грошове забезпечення, виготовленої відповідно до змін у Додатку 2 постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008, які (п.3 постанови № 103 та зміни у Додатку 2 порядку 45) не відповідають законам та Конституції України, протиправність (невідповідність законам та Конституції України), та які визнані протиправними рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18 та від 14.05.2019 по справі № 826/12704/18;
2. визнати незаконною бездіяльність відповідача (відмова вчинити дії) щодо перерахунку та виплати йому пенсії, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, з 01.01.2016 згідно із Законом України від 23.12.2015 №900-VIII ''Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей'', статтею 63 Закону України '' Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб'', постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 '' Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції '', постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 '' Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу '', наказу МВС України від 31.12.2007 № 499 у редакціях, які діяли станом на січень 2016 року, на підставі наданих відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення з дотриманням Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України № 2262 - ХІІ від 09.04.1992 '' Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб '', затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 у редакції яка діяла на січень 2016;
3. зобов`язати відповідача здійснити йому, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 згідно із Законом України від 23.12.2015 №900-VIII ''Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей'', статтею 63 Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб'', постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 ''Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції'', постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 ''Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу'', наказу МВС України від 31.12.2007 № 499 у редакція, які діяли станом на січень 2016 року, на підставі наданих відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення №101/8988, № 2503003380 від 14.11.2012 та поліцейського грошового забезпечення №101/8988, №2503005741 від 03.05.2017, які були надані з дотриманням Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України № 2262 - ХІІ від 09.04.1992 ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб'', затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 у редакції яка діяла на січень 2016;
4. зобов`язати відповідача почати виплату пенсії у новому перерахованому розмірі, без обмеження розміру пенсії, у зв`язку з тим, що відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України ''Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи'' та з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016, обмеження розміру пенсії на нього не поширюється, та почати виплату пенсії за минулий час з 01.01.2016 відповідно та на підставі статті 51 Закону України № 2262 - ХІІ від 09.04.1992 ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб'' з виплатою пенсії за минулий час однією сумою;
5. зобов`язати відповідача виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії з його вини за умисною та незаконною тривалою затримкою у перерахунку та виплаті пенсії;
6. зобов`язати відповідача надати йому розрахунки перерахованої пенсії з 01.01.2016 на підставі вказаних довідок, пенсії за минулий час та розрахунок компенсації за несвоєчасну виплату пенсії. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року у задоволенні позову було відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення від 25 жовтня 2019 року та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. 
Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ. Перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Чернігівській області та отримує пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до статті 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Як вбачається з матеріалів справи, УМВС України в Чернігівській області 14.11.2012 до ГУ ПФУ в Чернігівській області надіслано довідку №101/8988, № 2503003380 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними на 01.04.2012 (день, з якого змінено розмір грошового забезпечення особам, які проходять службу в органах внутрішніх справ), який становить 6756,30 грн., а саме: 1150,00 грн. - посадовий оклад, 130,00 грн. - оклад за звання; 448,00 грн. - надбавка за вислугу років; 864,00 грн. - надбавка за виконання особливо важливих завдань; 172,50 грн. - надбавка за роботу в умовах режимних обмежень; 471,50 грн. - надбавка за оперативно-розшукову діяльність; 517,50 грн. - надбавка за службу в спецпідрозділах; 3002,80 грн. - премія міліції.
Надалі, відповідно до частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови КМУ від 15.11.2015 №988, наказу МВС від 06.04.2016 №260, Ліквідаційною комісією УМВС України в Чернігівській області видано довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії (за прирівняною посадою) за нормами, чинними станом на 01.01.2016 від 03.05.2017 №101/8988, № 2503005741 . Згідно із вказаною довідкою, розмір грошового забезпечення позивача визначено на рівні 8471,92 грн. та до його складу ураховано: посадовий оклад - 3100,00 грн., оклад за звання - 2200,00 грн., надбавка за стаж служби в поліції - 2385,00 грн., надбавка за роботу в умовах режимних обмежень - 465,00 грн., премія - 321,92 грн.
Згідно повідомлення Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області від 28.12.2018 № 30/У-609л/к-3 відповідачем позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 з розміру грошового забезпечення за посадою 6756,30 грн, а в квітні 2017  надана нова довідка, де розмір грошового забезпечення становить 8471,92 грн. 
Вважаючи, що відповідач перерахунок пенсії з 01.01.2016 у встановленому чинним законодавством України порядку не здійснив, 14.01.2019 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Чернігівській області із заявою, у якій просив негайно провести перерахунок його пенсії з 01.01.2016 за його заявою від 18.12.2015 на підставі наданих УМВС України в Чернігівській області для перерахунку його пенсії довідок про міліцейське забезпечення №101/8988, № 2503003380 від 14.11.2012 та поліцейське грошове забезпечення №101/8988 №2503005741 від 03.05.2017 за прирівняною посадою, виплатити пенсію за минулий час та почати виплату пенсії у новому перерахованому розмірі без обмеження розміру пенсії. Також позивач просив виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії та надати йому розрахунки перерахунку пенсії з 01.01.2016.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії, а свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» (далі - Закон № 900-VIII).
Цим Законом внесено доповнення до ст. 63 Закону № 2262-ХІІ. Статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».
Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11 листопада 2015 року № 988 (далі - Постанова № 988) було визначені складові грошового забезпечення поліцейських, а також їх розмір.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45).
Відповідно до пунктів 1, 2 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2016 року було проведено відповідачем на підставі Постанови № 988, тобто виконано обов`язок стосовно здійснення перерахунку пенсії у зв`язку з прийняттям Постанови № 988. 
При цьому, наведені обставини встановлені рішеннями Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 у справі № 2540/2699/18 та від 19.03.2019 у справі №620/273/19.
Отже, в силу частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Щодо посилань апелянта на протиправність здійсненого відповідачем перерахунку, з огляду на те, що такий проведений відповідно до п.3 Постанови 103, із посиланням на рішення у справі № 826/12704/18, колегія суддів враховує наступне.
Так, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2019 року у справі 826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Відповідно до ч.2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Отже, пункти 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" втратили чинність з 19.11.2019 як того вимагає ч.2 ст. 265 КАС України.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що здійснений перерахунок пенсії позивача був правомірним, оскільки відповідач діяв у відповідності до чинного на той час п.3 постанови КМУ від 21.02.2018 № 103.
В той же час, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання позивача на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 (набрало законної сили 05.03.2019), яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки скасовані норми стосуються порядку проведення перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським).
За наведених обставин, відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним здійснення перерахунку пенсії позивача.
При цьому, позовні вимоги про визнання незаконною бездіяльності відповідача (відмова вчинити дії) щодо перерахунку та виплати йому пенсії, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, з 01.01.2016, зобов`язання здійснити такий перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016, почати виплату пенсії у новому перерахованому розмірі, без обмеження розміру пенсії за минулий час, виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії з його вини за умисною та незаконною тривалою затримкою у перерахунку та виплаті пенсії та надати йому розрахунки перерахованої пенсії з 01.01.2016 , також не підлягають задоволенню як похідні. 
Твердження позивача про те, що суд першої інстанції не розглянув справу як типову, із посиланням на рішення Верховного Суду від 15 лютого 2018 року по зразковій справі №820/6514/17, яке набрало законної сили 17 березня 2018 року, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що Верховний Суд у даній справі висловив позицію, що право щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком.
Як встановлено вище такий перерахунок пенсії позивачу був здійснений.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки грунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:          

Судді: