УХВАЛА

12 лютого 2020 року 
Київ
справа №160/4774/19
адміністративне провадження №К/9901/3855/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів – Єресько Л.О., Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та скасування наказу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати дії суб`єкта владних повноважень в особі командира військової частини НОМЕР_1 протиправними та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) № 436 від 24квітня 2019 року; винести окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності командира військової частини НОМЕР_1 , дії якого визнаються протиправними. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 24 квітня 2019 року № 436 стосовно накладення на полковника ОСОБА_1 , т.в.о. командира військової частини НОМЕР_4 , дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність за порушення статей 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та статей 16,29,30,37,49,60 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволено.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року скасовано, прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовлено.
У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення у відповідній частині, не передаючи справу на новий розгляд, яким позовну заяву задовльнити.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відповідно до примітки статті 50 Закону України "Про запобігання корупції"під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище розуміються, серед іншого, військові посадові особи вищого офіцерського складу.
Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини склались з приводу проходження позивачем публічної служби.
При цьому військове звання та посада позивача, (тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_5 , полковник) не підпадає під перелік військових посадових осіб вищого офіцерського складу в розумінні Закону України «Про запобігання корупції».
За таких обставин та правового врегулювання спірні правовідносини, що склались відносяться до справ незначної складності.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та скасування наказу.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                             А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                                  Л.О. Єресько

                                                                                                                            В.М. Соколов