УХВАЛА

06 лютого 2020 року 
Київ
справа №520/9051/18
адміністративне провадження №К/9901/36384/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Жука А.В., 
перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України
на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року (рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року)
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року
у справі №520/9051/18
за позовом ОСОБА_1 
до Офісу великих платників податку Державної фіскальної служби України 
про визнання протиправними і неправомірними дій та скасування наказу,-
ВСТАНОВИВ:
26 грудня 2019 року до Верховного Суду надійшли матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України. 
Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2019 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху з підстав не сплати скаржником судового збору та необхідністю уточнення: яке судове рішення є предметом касаційного оскарження; вимоги до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги у новій редакції із зазначенням рішення суду першої інстанції, що оскаржується, та наданням копії уточненої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№0102928620724), копія ухвали суду від 27 грудня 2019 року отримана скаржником 09 січня 2020 року.
22 січня 2020 року на адресу Верховного Суду надійшла заява про продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги щодо відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору у зв`язку з відсутністю на даний час відповідних бюджетних асигнувань на сплату судового збору, яке вмотивоване тим, що сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя та ускладнювати цей доступ.
Розглянувши заяву в частині відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.
Правові засади справлення судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом  «Про судовий збір».
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З указаного вбачається, що заявник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви скаржника про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору.
Крім того, скаржник зауважує, що сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя та ускладнювати цей доступ.
Проте, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.
Розглянувши заяву в частині продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги, суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Продовження строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.
Враховуючи, що заява про продовження процесуального строку скаржником подано у належний строк і наведені в ній обставини підтверджені, процесуальний строк для усунення виявлених судом недоліків може бути продовжений в межах строку, який встановлювався для усунення недоліків цієї касаційної скарги.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статті 121 КАС України, 
УХВАЛИВ:
1. Відмовити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в задоволенні заяви про звільнення, відстрочення, розстрочення або  зменшення від сплати судового збору.
2. Продовжити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 27 грудня 2019 року, шляхом надання документа про сплату судового збору у розмірі, встановленого Законом України "Про судовий збір", та подання касаційної скарги у новій редакції із зазначенням рішення суду першої інстанції, що оскаржується, вимог до суду касаційної інстанції, копій уточненої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи
3. Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
4.  Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

А.В. Жук,
Суддя Верховного Суду