П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/2363/19	
Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Крусяна А.В.,
          Яковлєва О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:
У липні 2019р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ГУ ПФУ в Миколаївській області, в якому з урахуванням уточнень просив:
- визнання протиправною бездіяльності виражену у неврахуванні при призначенні пенсії за віком доплати на 1 утриманця 150грн., додаткової пенсії особам віднесеним до 2 категорії ліквідаторів ЧАЕС в розмірі 170,82грн., здійснених до мінімального розміру пенсії (прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність), а також в не нарахування індексації розміру пенсії;
- зобов`язати перерахувати призначену пенсію за віком, починаючи з 12.12.2017р., а саме: виходячи з доплати на 1 утриманця 150грн., додаткової пенсії особам віднесеним до 2 категорії ліквідаторів ЧАЕС в розмірі 170,82грн., здійснених до мінімального розміру пенсії (прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність), а також з врахуванням індексації розміру пенсії .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 лютого 2019р. справа №400/2973/18, з 12.12.2017р. йому призначено та виплачується пенсія за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.
Позивач вважає, що пенсійним органом невірно проведено розрахунок розміру його пенсії, оскільки він, як учасник ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС 2 категорії, має право на отримання щомісячної додаткової пенсії у розмірі 170,82грн. та 150грн. надбавки до пенсії за утримання дитини до 18 років.
Крім того, позивач вважає, що пенсійним органом протиправно не проводилась індексація пенсії з моменту її призначення.
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019р. у задоволенні позову відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить у задоволені апеляційної скарги відмовити.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійним органом правомірно було проведено розрахунок пенсії позивача. Також суд вважав, що пенсійна виплата позивача відповідно до норм законодавства не підлягає індексації.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 7.02.2019р. по справі за №400/2973/18 за позовом ОСОБА_1 до Інгульського ОУПФУ м.Миколаєва Миколаївської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії було зобов`язано управління призначити з 12.12.2017р. та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком.
На виконання зазначеного рішення, з 12.12.2017р. позивачу призначено пенсію за віком у відповідності до ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Загальний розмір пенсії ОСОБА_1 при неповному стажі роботи 17 років 6 місяців 22 дні, в тому числі 3 місяці 9 днів (робота по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, обчислена в кратному розмірі) становив 726грн. (14,24грн. - розмір пенсії за віком згідно ст.27 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та 711,76грн. доплата до пенсії при неповному стажі).
З моменту призначення пенсії позивачу також виплачується:
- відповідно до Постанови КМУ за №654 від 16.07.2008р. надбавка до пенсії, як непрацюючрому пенсіонеру, які мають на своєму утриманні дітей до 18 років у розмірі 150грн.;
- відповідно до Постанови КМУ за №2110 від 23.11.2011р. щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну зроров`ю, відповідно до ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, що належить до категорії 2, – 170,82грн.
Оскільки щомісячний розмір пенсійних виплат ОСОБА_1 не досягав прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, йому, у відповідності до Постанови КМУ за №265 від 26.03.2008р. надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.
Вважаючи, що пенсійним органом протиправно було враховано надбавки до пенсії в складову мінімальної пенсії ОСОБА_1 звернувся в суд з відповідним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність дій пенсійного органу при розрахунку пенсії позивача, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність, судова колегія виходить з наступного. 
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування врегульовані нормами ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі – Закон №1058-IV).
Положеннями ч.1 ст.26 Закон №1058-IV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідно до ч.1 ст.28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.
Приписами ст.7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2017 рік" визначено  прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 грудня - 1373грн..
Як вбачається із матеріалів справи, що складові пенсійних виплат ОСОБА_1 складаються із сум: 
- 726грн. – розмір пенсії за віком при неповному стажі;
- 150грн. – надбавка до пенсії, відповідно до п.4.3 Постанови КМУ №654;
- 170,82грн. – додаткова пенсія, відповідно до п.5 Постанови КМУ №112.
Таким чином, загальний розмір призначених пенсійних виплат ОСОБА_1 у грудні 2017р. становив 1  046,82грн., що є меншим встановлено прожиткового мінімум для осіб, які втратили працездатність
Відповідно до ч.3 ст.46 Конституції України, п.4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 3 жовтня 2017 р. № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" Кабінет Міністрів України прийняв постановою від 26.03.2008р. №265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян", п.2 якої установлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, крім осіб, зазначених у пунктах 1 і 2-1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру. 
Оскільки загальний розмір пенсійних виплат ОСОБА_1 з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій та інших доплат, встановлених законодавством не досягав прожитковомому мінімуму для осіб, які втратили працездатність (1373грн. у грудні 2017р.) йому у відповідності до п.2 Постанови № 265 було надано щомісячну державну адресну допомогу у сумі, що не вистачає до відповідного розміру.
Таким чином, судова колегія вважає, що твердження позивача про те, що його надбавки протиправно враховані в складову мінімальної пенсії 1373грн. є необґрунтованими, оскільки протирічать положенням п.2 Постанови №265, яким прямо передбачено, що щомісячна державна адресна допомога надається, якщо щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, не досягає встановленого прожиткового мінімуму.
Що стосується позовних вимог про індексацію пенсійних виплат, судова колегія зазначає наступне.
У відповідності до ст.1 ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення" (надалі - Закон) індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Приписами ст.2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).
За правилами ст.4 Закону, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101%. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі виникнення обставин, передбачених ст.4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін (ст.6 Закону).
Положеннями п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ за №1078 від 17.07.2003р. (надалі - Порядок), передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема; оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.
Відповідно до п.5 Порядку у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Тобто, згідно Порядку для всіх видів пенсій визначення базового місяця провадиться у місяці перерахунку пенсій, що призводить до збільшення загального розміру пенсії. Базовим місяцем встановлюється місяць перерахунку пенсії, якщо розмір перерахованої пенсії перевищує розмір пенсії разом з індексацією місяця, що передує перерахунку.
Базовим місяцем встановлюється також місяць перерахунку пенсії, у якому пенсіонер втрачає право на отримання доплати до попереднього розміру пенсії або пенсія переходить до категорії доходів, що відповідно до Порядку не індексуються.
Крім того, не підлягають індексації пенсії, до яких встановлена доплата відповідно до п.1 постанови КМУ за №1309 від 2.12.2009р., щомісячна допомога до пенсії відповідно до п.1 постанови КМУ за №656 від 28.07.2010р., щомісячна державна адресна допомога відповідно до п.2 постанови КМУ за №265 від 26.03.2008р., пенсії, до яких встановлена доплата до мінімального розміру пенсії шахтарям.
Аналізуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач не має права на індексацію, оскільки у складі пенсійної виплати має доплату до прожиткового мінімуму у відповідності до Постанови №265.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 311, 315, 316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий:                                                                                Ю.М.Градовський

Судді:                                                                                          А.В.Крусян

                                                                                                     О.В.Яковлєв