Постанова
Іменем України
 
26 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 592/10176/19
провадження № 61-20968св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,
учасники справи:
позивач - Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради, відповідач - ОСОБА_1 ,	
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Сумського апеляційного суду 
від 29 жовтня 2019 року у складі судді Левченко Т. А.,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом(далі - Закон України № 460-IX).
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2019 року Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради (далі - КП «Міськводоканал» Сумської міської ради) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 .
У період з 01 грудня 2012 року по 31 травня 2019 року КП «Міськводоканал» Сумської міської ради надавало послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за вказаною адресою. Відповідач користувався наданими послугами, але своєчасно та у повному обсязі не сплачував за їх користування, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 2 075,31, яку КП «Міськводоканал» Сумської міської ради просило суд стягнути з ОСОБА_1 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Кавпаківського районного суду міста Суми від 29 серпня 
2019 року (у складі судді Костенка В. Г.) позов КП «Міськводоканал» Сумської міської ради задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Міськводоканал» Сумської міської ради борг у розмірі 2 075,31 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач користувався наданими послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення, але не сплачував їх належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, тому позовні вимоги є доведеним та підлягають задоволенню.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кавпаківського районного суду міста Суми від 29 серпня 2019 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що зазначені в ухвалі апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк скаржником усунуті не в повному обсязі, тому апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 на виконання вимог ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху надіслав квитанцію про доплату судового збору, а також зазначив, що його дружина є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому звільнена від сплати судового збору. Таким чином, недоліки апеляційної скарги усунуті у повному обсязі, а ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм процесуального права.
Доводи інших учасників справи
Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
З матеріалів справи вбачається, що у липні 2019 року КП «Міськводоканал» Сумської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішенням Кавпаківського районного суду міста Суми від 29 серпня 
2019 року позов КП «Міськводоканал» Сумської міської ради задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Міськводоканал» Сумської міської ради борг у розмірі 2 075,31 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
До апеляційної скарги була додана квитанція від 24 вересня 2019 року № 8 про сплату судового збору у розмірі 961 грн.
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків. Запропоновано скаржнику надати документ про сплату судового збору у розмірі 2 881,50 грн із зазначенням платіжних реквізитів. Вказано наслідки невиконання вказаної ухвали.
У жовтні 2019 року до апеляційного суду на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року надійшла заява про усунення недоліків, до якої скаржник додав квитанцію від 08 жовтня 2019 року № 4 про доплату судового збору у розмірі 480 грн, а також зазначив, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору становить 2 881,50 грн (по 1 440,75 грн з кожного). Проте, його дружина - ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи і від сплати судового звільнена. Отже, недоліки, вказані в ухвалі апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, усунуті 
ОСОБА_1 .
Також у жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою, в якій просив замінити квитанції від 24 вересня 2019 року № 8 про сплату судового збору у розмірі 961 грн та від 08 жовтня 2019 року № 4 про доплату судового збору у розмірі 480 грн, у зв`язку зі сплатою судового збору на неналежні рахунки, на квитанцію від 18 жовтня 2019 року 
№ 186710036 про сплату судового збору у розмірі 1 441 грн.
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кавпаківського районного суду міста Суми від 29 серпня 2019 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала на підставі статей 185, 357 ЦПК України.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, що діяла до набрання чинності Законом України № 460-IX) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, третьою статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Частиною другою статті 357 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Згідно з підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
КП «Міськводоканал» Сумської міської ради звернулося до суду з позовом 
у липні 2019 року, ціна позову становить 2 075,31 грн.
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (672 350 грн).
Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, судовий збір повинен становити 2 881,50 грн 
(1 921 грн х 150 %).
Таким чином, апеляційний суд виходив з того, що відповідач не виконав вимоги ухвали Сумського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року у повному обсязі, не сплатив судовий збір у встановленому законом розмірі, у зв`язку з чим правомірно на підставі статей 185, 357 ЦПК України визнав апеляційну скаргу ОСОБА_1 неподаною та повернув особі, яка її подала. 
Доводи касаційної скарги про те, що зазначена в ухвалі апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху сума судового збору у розмірі 2 881,50 грн повинна стягуватися з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1 440,75 грн з кожного, не заслуговують на увагу, оскільки у вказаній справі КП «Міськводоканал» Сумської міської ради звернулося з позовом до ОСОБА_1 . Дружина відповідача - ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи (звільнення від сплати судового збору), проте, вона не є стороною у справі. 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя, оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя у країні.
Це пов`язано з тим, що, на думку Європейського суду з прав людини, судовий збір є таким обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Наведенні в касаційній скарзі доводи Верховним Судом відхиляються, оскільки апеляційним судом не порушено норми процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:	І. М. Фаловська А. І. Грушицький В. В. Сердюк