УХВАЛА
10 січня 2020 року 
м. Київ
справа № 640/11330/19
адміністративне провадження № К/9901/25433/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Саприкіної  І.  В.,
суддів: Бучик А. Ю., Кравчука В. М., 
перевіривши касаційні скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», Державного підприємства «Гарантований покупець», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Окружного адміністративного суду м.  Києва від 27 червня 2019  року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21  серпня 2019  року у справі за позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», Акціонерне товариство «Дніпроазот», Акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», Акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів», Державне підприємство «Гарантований покупець», Товариство з обмеженою відповідальністю «Акванова Девелопмент», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренджи Сарата», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сивашенергопром», Ватутінське комунальне виробниче підприємство «Водоканал» про визнання протиправними та скасування постанов,
У С Т А Н О В И В:
У червні 2019 року Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» (далі - АТ «Нікопольський завод феросплавів») до пред`явлення позову звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом АТ «Нікопольський завод феросплавів» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі -НКРЕКП), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - ПрАТ «НЕК «Укренерго»), Акціонерне товариство «Дніпроазот», Акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», Акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів», Державне підприємство «Гарантований покупець», Товариство з обмеженою відповідальністю «Акванова Девелопмент», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренджи Сарата», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сивашенергопром», Ватутінське комунальне виробниче підприємство «Водоканал» про визнання протиправними та скасування постанов НКРЕКП від 07 червня 2019 року №  954, 955.
У своїй заяві АТ «Нікопольський завод феросплавів» просило зупинити дію постанов НКРЕКП від 07 червня 2019 року № 954 та 955, які воно має намір оскаржити в судовому порядку.
Окружний адміністративний суд м. Києва ухвалою від 27  червня 2019  року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21  серпня 2019 року, задовольнив заяву АТ «Нікопольський завод феросплавів» про забезпечення позову.
Зупинив дію постанов НКРЕКП від 07  червня 2019  року №  954 та 955.
Не погодившись з таким судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, у вересні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», Державне підприємство «Гарантований покупець» та НКРЕКП подали до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просили скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року.
Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу справи між суддями від 04, 12 та 23 вересня 2019 року зазначені касаційні скарги були передані на розгляд колегії суддів Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у складі судді-доповідача Саприкіної І. В., суддів Кравчука В. М. та Стародуба О. П.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалами від 07 жовтня 2019 року відкрив касаційне провадження в даній справі за вказаними касаційними скаргами.
До початку розгляду справи по суті суддею-доповідачем Саприкіною І. В., суддями Бучик А. Ю. та Кравчуком В. М. заявлено самовідводи, що обґрунтовані порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого ст. 31 КАС України, а саме без урахування спеціалізації.
Як вбачається з матеріалів касаційних скарг, предметом оскарження в цій справі є визнання протиправною та скасування постанови НКРЕКП від 07 червня 2019 року - № 954 «Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП «НЕК «Укренерго» на ІІ півріччя 2019 року, яким установлено тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 347, 43 грн./МВт год та структуру тарифу на послуги з передачі електричної енергії згідно з додатком; № 955 «Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технічного управління) ДП «НЕК «Укренерго» на ІІ півріччя 2019 року, яким установлено ДП «НЕК «Укренерго» на ІІ півріччя 2019  року тариф на послуги з диспетчерського управління на рівні 8,90 грн./МВт год (без ПДВ) та структуру тарифу на послуги з диспетчерського управління згідно з додатком.
З оскаржуваних учасниками справи рішень убачається, що спірними постановами НКРЕКП установила ДП «НЕК «Укренерго» установлено тарифи на послуги з передачі електричної енергії та на послуги з диспетчерського (оперативно-технічного управління). При цьому, за позицією позивача такі тарифи є необґрунтованим і незаконним, оскільки спричинили збільшення загальних витрат споживачів послуг ДП «НЕК «Укренерго» у 6,013 разів.
Вказана справа відповідно до Загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженого наказом ДСА від 21 грудня 2018 року № 622 (далі - Класифікатор № 662), повинна бути віднесена до категорії 108040000 (справи щодо державного регулювання цін і тарифів) розділу 108000000 Класифікатора № 662 «Справи з приводу реалізації державної політики у сфері економіки та публічної фінансової політики».
Водночас, при визначенні категорії даної справи, її помилково віднесено до справ з приводу реалізації спеціальних владних управлінських функцій в окремих галузях економіки, у тому числі у сфері електроенергетики (крім ядерної енергетики); енергозбереження, альтернативних джерел енергії, комбінованого виробництва електричної і теплової енергії (категорія 108060000), оскільки згідно з Роз`ясненням до Класифікатора № 662, затвердженим рішенням зборів суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді від 19 липня 2019 року № 22, до категорії «спори з приводу реалізації спеціальних владних управлінських функцій в окремих галузях економіки» (пункт 108060000 Класифікатора) належать спори з приводу реалізації у певній окремій сфері економіки владних управлінських функцій, крім тих функцій, спори з приводу яких передбачені пунктами 108010000 - 108050000, 108070000 - 108120000 Класифікатора.
Ураховуючи, що спірна постанова НКРЕКП, правомірність якої є предметом цього судового спору, стосується державного регулювання цін і тарифів на послуги з передачі електричної енергії, колегія суддів вважає, що дана справа повинна бути віднесена до категорії 108040000 (справи щодо державного регулювання цін і тарифів) розділу 108000000 Класифікатора № 662 «Справи з приводу реалізації державної політики у сфері економіки та публічної фінансової політики», а не до категорії 108060000 (справи з приводу реалізації спеціальних владних управлінських функцій в окремих галузях економіки, у тому числі у сфері електроенергетики (крім ядерної енергетики); енергозбереження, альтернативних джерел енергії, комбінованого виробництва електричної і теплової енергії) цього ж розділу.
Так, за приписами п. 5 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 цього Кодексу.
Частинами 1- 3 ст. 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у Касаційному адміністративному суді обов`язково створюється окрема палата для розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
За змістом ч. 1 ст. 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду, - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється, зокрема, з урахуванням спеціалізації.
Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 06  грудня 2017 року № 5 (далі - Рішення № 5) було утворено судові палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, визначено спеціалізації суддів і судових палат, їх кількісний склад.
Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 14  січня 2019 року № 1 (далі - Рішення № 1) визначено спеціалізацію суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді та судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у відповідності до Класифікатора №  622.
Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20  травня 2019 року № 4 (далі - Рішення № 4) визначено персональний склад постійних колегій суддів, резервних суддів для постійних колегій суддів у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.
Відповідно до Рішення № 4 суддя-доповідач Саприкіна І. В., судді Бучик А. Ю. та Кравчук В. М. входять до складу Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.
При цьому, згідно з рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 27 грудня 2019 року № 33 у Додаток до Рішення № 1 унесено такі зміни:
- у підп. 1. 3 п. 1 цифри « 108090000» замінено цифрами « 108080100», знак і цифри 
«, 108120000» виключено.
- у підп. 2.3 п. 2 цифри « 108090000» замінено цифрами « 108050000»;
- п. 3 доповнено новим підпунктом 3.8 такого змісту: « 3.8. Справи з приводу реалізації державної політики у сфері економіки та публічної фінансової політики (коди 108030000- 108040000, 108090000, 108120000).
Тобто, категорія справ 108040000, до якої відноситься адміністративна справа №  640/11330/19 за позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», Акціонерне товариство «Дніпроазот», Акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», Акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів», Державне підприємство «Гарантований покупець», Товариство з обмеженою відповідальністю «Акванова Девелопмент», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренджи Сарата», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сивашенергопром», Ватутінське комунальне виробниче підприємство «Водоканал» про визнання протиправними та скасування постанов, віднесено до спеціалізації cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян. 
Сталою є практика заявлення суддями самовідводів у випадку порушення порядку визначення суддів для розгляду справи, зокрема без урахування спеціалізації, в ухвалах від 07 червня 2018 року у справі № 820/375/18, від 18 липня 2019 року у справі № 620/3849/18 та від 07 жовтня 2019 року у справі № 809/1489/16.
При прийнятті рішення про самовідвід, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який виходить з того що «суд» розглядається як такий, що завжди має бути заснований на законних підставах, оскільки у протилежному випадку він не буде володіти легітимністю, що є необхідною ознакою для розгляду справ у демократичному суспільстві («Lavents v. Latvia», № 58442/00, пункт 81); фраза «заснований на законних підставах» означає не лише законні підстави для існування суду, а також відповідність суду специфічним правилам, що регламентують його діяльність («Сокуренко і Стригун проти України», № 29458/04 та № 29465/04, пункт 24). «Закон» у значенні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включає не лише законодавство щодо заснування і компетенцію судових органів, а також будь-яке інше положення національного законодавства, яке в разі його порушення спричинило б незаконну участь одного чи більше суддів у розгляді справи («DMD Group, a.s. v. Slovakia», № 19334/03, пункт 59).
Метою розгляду однакової категорії справ у межах судів однієї палати є, серед іншого, забезпечення єдності судової практики.
Європейська комісія за демократію через право (Венеціанська комісія) у виходить з того, що принцип правової визначеності (legal certainty) має важливе значення для довіри до судової системи і верховенства права; правова визначеність також сприяє розвитку та економічного прогресу; необхідно, щоб суди, особливо вищі суди, створювали механізми для запобігання конфліктам та забезпечення узгодженості їхньої судової практики (Доповідь Венеціанської комісії № 512/2009 «Про верховенство права» (Venice Commission: the Rule of Law), що була прийнята на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 року на основі зауважень її членів П`єтера Ван Дзіка (Нідерланди), Грет Халлер (Швейцарія), Джефрі Джоуела (Сполучене Королівство), Каарло Туорі (Фінляндія); п. 44-50).
Ураховуючи викладене, зазначені положення законодавства, а також з метою забезпечення єдності судової практики щодо розгляду справ, пов`язаних з отриманням та перерахунком виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, заяви судді-доповідача Саприкіної І. В., суддів Бучик А. Ю. та Кравчука  В.  М. про самовідвід підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 31, 36, 39, 40 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
Задовольнити заяви судді-доповідача Саприкіної І. В., суддів Бучик А. Ю. та Кравчука  В.  М. про самовідвід.
Відвести суддю-доповідача Саприкіну І. В., суддів Бучик А. Ю. та Кравчука  В.  М. від участі у розгляді касаційних скарг Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», Державного підприємства «Гарантований покупець», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Окружного адміністративного суду м.  Києва від 27 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», Акціонерне товариство «Дніпроазот», Акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», Акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів», Державне підприємство «Гарантований покупець», Товариство з обмеженою відповідальністю «Акванова Девелопмент», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренджи Сарата», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сивашенергопром», Ватутінське комунальне виробниче підприємство «Водоканал» про визнання протиправними та скасування постанов.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          І. В. Саприкіна

Судді:                                                                                                              А. Ю. Бучик 
                                                                                                              В. М. Кравчук