Справа № 166/1287/19 	Головуючий у 1 інстанції: Назарук О. В. 	
Провадження № 22-ц/802/114/20  Категорія: 3 	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
09 січня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Шевчук Л. Я.,
суддів - Данилюк В. А., Киці С. І.,
секретар с/з - Вергун Т. С.,
з участю:
        представника позивача - ОСОБА_1 ,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 22 листопада 2019 року, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про виділ в натурі із спільної сумісної власності 1/2 частки нежитлового приміщення столової.
В листопаді 2019 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечети позов ОСОБА_2 шляхом заборони відповідачці ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо нежтлового приміщення А-1 приміщення столової загальною площею 89 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 22 листопада 2019 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено частково.
Постановлено заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження 1/2 частки нежитлового приміщення А-1 столової загальною площею 89 кв.м., реєстраційний номер 183373007242, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 при виділ частки із майна, що є у спільній власності.
Не погоджуючись із постановленою судом ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу на цю ухвалу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо всього нерухомого майна.
В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав і просив скаргу задовольнити.
Апеляційну скаргу представника позивача - ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.
Задовольняючи частково заяву представника позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що існує ймовірність виникнення труднощів при виконанні рішення суду та реальна загроза його невиконання в майбутньому, в зв`язку з чим суд заборонив відповідачці вчиняти будь-які дії щодо відчуження 1/2 частки нежитлового приміщення столової.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені з дотриманням вимог закону.
Частина 1 та 2 статті 149 ЦПК України передбачають, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.
Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити тощо. Підставою забезпечення позову є обгрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Із матеріалів справи убачається, що рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 05 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно постановлено визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку у нежитловому приміщенні А-1 столової, загальною площею 89 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-8).
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про виділення у його користь в натурі 1/2 частки зазначеного приміщення столової.
Представник позивача подав в суд заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачці вчиняти будь-які дії щодо всього нерухомого майна.
Суд першої інстанції задовольнив частково заяву представника позивача про забезпечення позову та заборонив відповідачці вчиняти будь-які дії щодо відчуження 1/2 частки приміщення столової, яке належить на праві спільної сумісної власності позивачу і відповідачці в даній справі.
За положеннями частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюються для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
При цьому судом встановлено, що позивачу і відповідачці приміщення столової належить на праві спільної сумісної власності. Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про виділ в його користь 1/2 частки зазначеного нерухомого майна і його представник подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачці ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо всього приміщення столової.
Суд першої інстанції частково задоволив заяву представника позивача про забезпечення позову і заборонив відповідачці вчиняти будь-які дії щодо відчуження 1/2 частки приміщення столової.
Колегія суддів вважає, що визначені судом заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 22 листопада 2019 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 15 січня 2020 року.

Головуючий  

Судді