ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 грудня 2019 року 	м. Дніпро	справа № П/811/736/17	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційними скаргами Приватного малого підприємства науково-виробнича фірма «КІТ» та Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року (суддя Хилько Л. І.) у справі за позовом Приватного малого підприємства науково-виробнича фірма «КІТ» до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ВСТАНОВИВ:
Приватне мале підприємство  науково-виробнича фірма «КІТ» звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.04.2017 р. №0000121404, №0000231404 та №0000141404.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення, яке оскаржується позивачем, слугував висновок контролюючого органу про непідтверження позивачем факту вчинення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.  Позивач стверджує, що господарські операції між позивачем та його контрагентами мали реальний характер, фактично здійснені та оформлені належним чином. Відповідні первинні документи були надані при проведенні перевірки, будь-яких недоліків у наданих документах контролюючим органом не встановлено. Відтак позивачем правомірно віднесено до складу витрат та податкового кредиту суми, сплачені постачальникам за придбаний товар, який в подальшому було використано у господарській діяльності підприємства, що також підтверджено первинними документами. За вказаних обставин податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000121404, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 2054219,00 грн., у тому числі за основним платежем 1958450,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 95769,00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000231404, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 1699820,00 грн., у тому числі за основним платежем 1133214,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 566606,00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000141404, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 293579,00грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване 
рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції неправомірно взято до уваги ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 12.01.2018 відповідно до якої засновника і директора ТОВ «МКМ «Премія» ОСОБА_1  звільнено від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 205 КК України та закрито кримінальне провадження, оскільки її постановлено на підставі угоди про визнання вини, укладеної між директором ТОВ «МКМ «Премія» та прокурором.
Наявність ухвали, прийнятої на підставі угоди про визнання винуватості відносно директора ТОВ «МКМ «Премія» ОСОБА_1 , не є доказом фіктивності правочинів, укладених між позивачем та ТОВ «МКМ «Премія», реальність яких підтверджується первинними документами.
Також, зазначає, що є не зрозумілим, яким чином податковим органом під час проведення  перевірки виділено суми по взаємовідносинах з ТОВ «МКП «Премія» в податковий кредит з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету і завищенню від`ємного значення між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту податку на додану вартість.
Наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, за умови, що цю частину можливо відокремити та, що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та вирішувати питання, які належать до компетенції суб`єкта владних повноважень.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права,  неповне з`ясування судом обставин, що  мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення, просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування  апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки доводам податкового органу,  та, зокрема, не враховано, що неподання фінансової та податкової звітності контрагентами позивача ТОВ «Алекс Групп», ТОВ «Київцентрпостач ЛТД», ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп», ТОВ «Легалстрой ВВ», ТОВ «Інкоіндустрія», ТОВ «Тріумф Технології», ТОВ «Альмеріс», ТОВ «МКМ «Премія»,ТОВ «Лайф Дейз», ТОВ «Олімп Трейдінк» та ТОВ «Павлонія Футуре» свідчить про відсутність власних основних засобів.  В наданих ТТН не зазначено адресу пункту навантаження: лише міста.
Вищевказані підприємства – контрагенти позивача змінювали номенклатуру товару та відображали під час реалізації товарів (робіт, послуг), придбання яких відсутнє або не підтверджується ланцюгом постачання, що доводиться зведеним реєстром податкових накладних на реалізацію та придбання конкретних ТМЦ.
Вказані контрагенти оформлюють податкові накладні з придбання на продукти харчування (ковбаси в асортименті, бензин, газ зріджений, цитрусові (мандарини, лимони, апельсини, гранат), курячі вироби, молочні продукти, рибопродукти, овочі, рослини, металеві вироби, цигарки в асортименті, яйця курячі), соняшник, пшеницю, ячмінь, телевізори, але не той товар, який в подальшому придбано позивачем.
Тобто, в податкових накладних оформлених ТОВ «Алекс Групп», ТОВ «Київцентрпостач ЛТД», ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп», ТОВ «Легалстрой ВВ», ТОВ «Інкоіндустрія», ТОВ «Тріумф Технології», ТОВ «Альмеріс», ТОВ «МКМ «Премія»,ТОВ «Лайф Дейз», ТОВ «Олімп Трейдінк» та ТОВ «Павлонія Футуре», позивачем фактично не придбавались.
Зазначене порушення призвело до заниження податку на прибуток за період, що перевірявся на суму  2359652 грн., в тому числі за 2015 рік в сумі 1576374 грн., за 2016 рік в сумі 784278 грн. та завищення суми податкового кредиту на суму 1516420 грн.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ПМП «НВФ «КІТ», в якому вказує про безпідставність доводів апеляційної скарги  позивача та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.
Позивач, у відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДФС у Кіровоградській області, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги відповідача, вказує на її безпідставність. Доводить протиправність рішення відповідача  в частині визначення податкового зобов`язання по взаємовідносинам позивача з  ТОВ «МКМ Премія» та помилковість висновків суду першої інстанції в частині відмови у задоволення позову. 
Представники позивача та відповідача у судовому засіданні підтримують доводи, викладені в поданих ними апеляційних скаргах, наполягають на їх задоволенні та заперечують проти задоволення апеляційних скарг іншої сторони, посилаючись на їх безпідставність.
Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, відзивів на них, додаткових пояснень, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до плану – графіку проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання проведена планова виїзна перевірка Приватного малого підприємства науково – виробнича фірма «КІТ» з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року.
Про проведення планової виїзної перевірки позивача поінформовано повідомленням від 14.02.2017 року №40/11-28-14-04 та наказом від 14.02.2017 року №143.
За результатами проведення перевірки складено акт від 24.03.2017 року №104/11-28-14-04/13748444, в якому зафіксовано порушення:
1) п.п.134.1.1 п.134.8 ст.134 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток всього на суму 2 359652,00 грн. в тому числі за:
за 2015 року на суму - 1576374,00 грн.;
за 2016 року на суму - 784278,00 грн.
2) п.192.1 ст. 192, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на суму 1504696,00 грн., в тому числі:
- за травень 2015 року на суму - 97 894,00; грн.;
- за червень 2015 року на суму - 194698,00 грн.;
- за липень 2015 року на суму - 253421,00 грн.
- за вересень 2015 року на суму - 79393,00 грн.
- за жовтень 2015 року на суму - 124862,00; грн.; 
- за листопад 2015 року на суму - 40002,00 грн.;
- за січень 2016 року на суму - 68170,00; грн.; 
- за лютий 2016 року на суму - 80906,00 грн.; 
- за березень 2016 року на суму -185171,00грн.;
- за квітень 2016 року на суму - 129904,00 грн.;
- за травень 2016 року на суму - 27232,00; грн.;
- за липень 2016 року на суму - 8991,00 грн.; 
- за серпень 2016 року на суму - 47009,00 грн.;
- за вересень 2016 року на суму - 104704,00 грн.
- за грудень 2016 року на суму - 117140,00 грн.
3) п.192.1 ст. 192, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.012.2010 року № 2755 - VI ( із змінами та доповненнями, в результаті чого завищено від`ємне значення між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту податок всього на суму 398984,00 грн., в тому числі:
- за травень 2015 року на суму - 101060,00; грн.;
- за вересень 2015 року на суму - 82022,00 грн.
- за січень 2016 року на суму - 517310,00; грн.;
- за лютий 2016 року на суму - 49062,00 грн.;
- за березень 2016 року на суму - 56343,00 грн.;
- за липень 2016 року на суму - 8991,00 грн.; 
- за грудень 2016 року на суму - 11757,00 грн.
Не погоджуючись з висновками акту перевірки позивачем до контролюючого органу подано заперечення на акт перевірки, за результатами розгляду яких заперечень будуть прийняті податкові повідомлення – рішення з урахуванням висновків за результатами розгляду заперечень. (том 1 а.с.167)
12.04.2017 року контролюючим органом прийнято податкові повідомлення – рішення:
- №0000121404, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 2555722,00 грн., у тому числі за основним платежем 2359652,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 196070,00 грн.;
- №0000231404, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2257044,00 грн., у тому числі за основним платежем 1504696,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 752348,00 грн.;
- №0000141404, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 398984,00 грн. 
Правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень передано на розгляд суду.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. (частина 1 статті 1 Податкового кодексу України)
Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу. (пункт 135.1 статті 135 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
За приписами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу. (підпункт 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України)
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. (підпункт «а» пункту198.1 статті 198 Податкового кодексу України).
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; 
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. 
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. (пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України)
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. (пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України)
Приписами пункту 201.1 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» встановлено, що первині та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Висновки акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на відсутності підтвердження джерела походження придбаного позивачем товару у контрагентів: ТОВ «Алекс Групп», ТОВ «Київцентрпостач ЛТД», ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп», ТОВ «Легалстрой ВВ», ТОВ «Інкоіндустрія», ТОВ «Тріумф Технології», ТОВ «Альмеріс», ТОВ «Лайф Дейз», ТОВ «Олімп Трейдінк» та ТОВ «Павлонія Футуре».
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Позивачем (Покупець) та ТОВ «Алекс Групп» (Продавець) укладено договір поставки № 2 від 12.01.2015 року, відповідно до умов якого, Продавець зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти такий товар та оплатити його. Асортимент та кількість товару визначається видатковими накладними. 
За договором поставки від №2 від 12.01.2015 року позивач у лютому та березні 2015 року придбав у ТОВ «Алекс Групп» товар (наліпка виробника, кабєль-біндер, защита на корзини (різна), гаманець А5 та меблеве обладнання ) на загальну суму 2660347,80 грн. в тому числі ПДВ – 443391,30 грн.
Виконання умов договору підтверджено видатковими та податковими накладними, оплату товару здійснено шляхом безготівкового розрахунку, що підтверджується копіями платіжних доручень, договору про відступлення права вимоги та повідомлення.
Транспортування придбаного товару відбувалось відповідно до договору перевезення вантажу автомобільним транспортом від 02.01.2014 року укладеного між позивачем та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 , що підтверджується копіями рахунків – фактур, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), товарно-транспортних накладних та платіжних доручень. 
Придбані у ТОВ «Алекс Групп» товари були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями 201 та 631.
Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за лютий - березень 2015 року. Зазначені податкові накладні зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних.
Між Позивачем (Покупець) та ТОВ «Київцентрпостач ЛТД» (Продавець) укладено договір поставки №2 від 21.04.2015 року, відповідно до умов якого, Продавець зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти такий товар та оплатити його. Асортимент та кількість товару визначається видатковими накладними. 
За договором поставки від №2 від 21.04.2015 року позивач у травні 2015 року придбав у ТОВ «Київцентрпостач ЛТД» товар (наліпка виробника, кабель-біндер, защита на корзини (різна), гаманець А5) на загальну суму 1193526,00 грн. в тому числі ПДВ – 198921,00 грн.
Виконання умов договору підтверджено видатковою та податковою накладною, оплату вартості товару здійснено шляхом безготівкового розрахунку, що підтверджується копіями платіжних доручень.
Транспортування придбаного товару відбувалось відповідно до договору перевезення вантажу автомобільним транспортом від 02.01.2014 року укладеного між позивачем та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_3 , що підтверджується копіями товарно-транспортної накладної, рахунку – фактури, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) та платіжного доручення. 
Придбані у ТОВ «Київцентрпостач ЛТД» товари були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю 201.
Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за травень 2015 року.
Податкові накладні зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних.
Між Позивачем (Покупець) та ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп» (Продавець) укладено договір поставки №5 від 05.05.2015 року, відповідно до умов якого, Продавець зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти такий товар та оплатити його. Асортимент та кількість товару визначається видатковими накладними.
За договором поставки від №5 від 05.05.2015 року позивач в червні 2015 року придбав у ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп» товар (наліпка виробника, кабель-біндер, гаманець А5) на загальну суму 561828,00 грн. в тому числі ПДВ – 93638,00 грн.
Виконання умов договору підтверджено видатковою та податковою накладною, оплату товару здійснено шляхом бузготівкового розрахунку, що підтверджується копіями платіжних доручень.
Транспортування придбаного товару відбувалось відповідно до договору перевезення вантажу автомобільним транспортом від 02.01.2014 року укладеного між позивачем та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 , що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями рахунку – фактури, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), товарно-транспортної накладної та платіжного доручення. 
Придбані товари були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю 201.
Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за червень 2015 року.
Податкові накладні зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних.
Між Позивачем (Покупець) та ТОВ «Легалстрой ВВ» (Продавець) укладено договір поставки №9 від 08.07.2015 року, відповідно до умов якого, Продавець зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти такий товар та оплатити його. Асортимент та кількість товару визначається видатковими накладними. 
За договором поставки від №9 від 08.07.2015 року позивач у серпні 2015 року придбав у ТОВ «Легалстрой ВВ» товар (наліпка виробника, воблер пластиковий, гаманець А5, тримач з навісним кріпленням, меблеве обладнання) на загальну суму 1280526,00 грн. в тому числі ПДВ – 213421,00 грн.
Виконання умов договору підтверджено видатковою та податковою накладноюоплату вартості товару здійснено позивачем у формі безготівкового розрахунку, що підтверджується копіями платіжних доручень.
Транспортування придбаного товару відбувалось відповідно до договору перевезення вантажу автомобільним транспортом від 02.01.2014 року укладеного між позивачем та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_3 , що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно-транспортної накладної, рахунку – фактури, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) та платіжного доручення.
Придбані товари були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю 201.
Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за серпень 2015 року.
Податкові накладні зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних.
Між Позивачем (Покупець) та ТОВ «Інкоіндустрія» (Продавець) укладено договори поставки №5 від 25.06.2015 року та №9 від 08.07.2015 року, відповідно до умов яких, Продавець зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти такий товар та оплатити його. Асортимент та кількість товару визначається видатковими накладними.
За вказаними договорами позивач у липні та вересні 2015 року придбав у ТОВ «Інкоіндустрія» товар (наліпка виробника, воблер пластиковий, гаманець А5, тримач з навісним кріпленням) на загальну суму 1208486,16 грн. в тому числі ПДВ – 201414,36 грн.
Виконання умов договорів підтверджено видатковими та податковими накладними, оплату товару здійснено позивачем у формі безготівкового розрахунку, що підтверджується копіями платіжних доручень та повідомленням про відступлення права вимоги.
Транспортування придбаного товару відбувалось відповідно до договорів перевезення вантажу автомобільним транспортом від 02.01.2014 року укладеного між позивачем та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_3 , а також, від 02.01.2014 року укладеного між позивачем та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 , що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно-транспортних накладних, рахунків – фактур, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та  платіжних доручень.
Придбані товари були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю 201.
Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за липень, вересень 2015 року. 
Податкові накладні зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних.
Між Позивачем (Покупець) та ТОВ «Тріумф Технології» (Продавець) укладено договір поставки №7 від 01.10.2015 року, відповідно до умов якого, Продавець зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти такий товар та оплатити його. Асортимент та кількість товару визначається видатковими накладними. 
За договором поставки від №7 від 01.10.2015 року позивач у жовтні 2015 року придбав у ТОВ «Тріумф Технології» товар (защита акрилова фігурна, гаманець А5) на загальну суму 497049,60 грн. в тому числі ПДВ – 82841,60 грн.
Дотримання умов договору підтверджено видатковими та податковими накладними,  оплату товару здійснено позивачем у формі безготівкового розрахунку, що підтверджується копіями платіжних доручень.
Транспортування придбаного товару відбувалось відповідно до договору перевезення вантажу автомобільним транспортом від 02.01.2014 року укладеного між позивачем та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_3 , що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно-транспортних накладних, рахунків, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та платіжних доручень.
Придбані товари були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю 201. 
Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за листопад 2015 року.
Податкові накладні зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних.
Між Позивачем (Покупець) та ТОВ «Альмеріс» (Продавець) укладено договір поставки №8 від 25.11.2015 року, відповідно до умов якого, Продавець зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти такий товар та оплатити його. Асортимент та кількість товару визначається видатковими накладними.
За договором поставки від №8 від 25.11.2015 року позивач у грудні 2015 року та січні 2016 придбав у ТОВ «Альмеріс» товар (защита акрилова фігурна, гаманець А5, защита на корзини (різні), кабєль-біндер, меблеве обладнання, тримач з навісним кріпленням) на загальну суму 2069719,50 грн. в тому числі ПДВ – 344953,25 грн. 
Виконання умов договору підтверджено видатковими та податковими накладними, оплату товару здійснено позивачем шляхом безготівкового розрахунку, що підтверджується копіями платіжних доручень.
Транспортування придбаного товару відбувалось відповідно до договорів перевезення вантажу автомобільним транспортом від 02.01.2014 року та від 04.01.2016 року укладених між позивачем та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_3 , що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно-транспортних накладних, рахунків, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та  платіжних доручень.
Придбані товари були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю 201. 
Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за грудень 2015 року та січень 2016.
Податкові накладні зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних.
Між Позивачем (Покупець) та ТОВ «Лайф Дейз» (Продавець) укладено договір поставки №15 від 21.07.2016 року, відповідно до умов якого, Продавець зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти такий товар та оплатити його. Асортимент та кількість товару визначається видатковими накладними.
З договором поставки від №15 від 21.07.2016 року позивач у липні 2016 року придбав у ТОВ «Лайф Дейз» товар (наліпка виробника) на загальну суму 336000,00 грн. в тому числі ПДВ – 56000,00 грн.
Виконання умов договору підтверджено видатковими та податковими накладними, оплату товару здійснено позивачем шляхом безготівкеогово розрахунку, що підтверджується копіями платіжних доручень.
Транспортування придбаного товару відбувалось відповідно до договору перевезення вантажу автомобільним транспортом від 04.01.2016 року укладеного між позивачем та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_3 , що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно-транспортної накладної, рахунку, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) та  платіжного доручення.
Придбані товари були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю 201.
Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за липень 2016 року.
Податкові накладні зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних.
Між Позивачем (Покупець) та ТОВ «Олімп Трейдінк» (Продавець) укладено договір поставки №11 від 03.10.2016 року, відповідно до умов якого, Продавець зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти такий товар та оплатити його. Асортимент та кількість товару визначається видатковими накладними.
За договором поставки від №11 від 03.10.2016 року позивач у жовтні 2016 року придбав у ТОВ «Олімп Трейдінк» товар (гаманець А5, кабєль-біндер, наліпка виробника) на загальну суму 628224,00 грн. в тому числі ПДВ – 104704,00 грн.
Дотримання умов договору підтверджено видатковими та податковими накладними оплату товару здійснено позивачем шляхом безготівкового розрахунку, що підтверджується копіями платіжних доручень.
Транспортування придбаного товару відбувалось відповідно до договору перевезення вантажу автомобільним транспортом від 04.01.2016 року укладеного між позивачем та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_3 , що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно-транспортної накладної, рахунку, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) та платіжного доручення.
Придбані товари були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю 201. 
Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за жовтень 2016 року.
Податкові накладні зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних.
Між Позивачем (Покупець) та ТОВ «Павлонія Футуре» (Продавець) укладено договір поставки №17 від 19.12.2016 року, відповідно до умов якого, Продавець зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти такий товар та оплатити його. Асортимент та кількість товару визначається видатковими накладними (т.10, а.с.19-20).
Так, за договором поставки від №17 від 19.12.2016 року позивач у грудні 2016 року придбав у ТОВ "Павлонія Футуре" товар (гаманець А5, тримач з навісним кріпленням, наліпка виробника водостійка) на загальну суму 444576,00 грн. в тому числі ПДВ – 74096,00 грн.
Виконання умов договору підтверджено видатковою та податковою накладними, оплату товару здійснено позивачем шляхом безготівкового розрахунку, що підтверджується копією платіжного доручення.
Транспортування придбаного товару відбувалось відповідно до договору перевезення вантажу автомобільним транспортом від 04.01.2016 року укладеного між позивачем та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_3 , що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно-транспортної накладної, рахунку, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) та  платіжного доручення.
Придбані товари були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю 201.
Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за жовтень 2016 року.
Податкові накладні зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних.
З придбаного товару позивачем виготовлена продукція та реалізована іншим контрагентам.
Використання у власній господарській діяльності придбаних у ТОВ «Алекс Групп», ТОВ «Київцентрпостач ЛТД», ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп», ТОВ «Легалстрой ВВ», ТОВ «Інкоіндустрія», ТОВ «Тріумф Технології», ТОВ «Альмеріс», ТОВ «Лайф Дейз», ТОВ «Олімп Трейдінк» та ТОВ «Павлонія Футуре» товарів здійснювалось на виробничих потужностях підприємства розташованих у нежитловому приміщенні за адресою: вул. Генерала Родимцева, буд.89-а та 87-г, м. Кіровоград, подальшу реалізацію товарів позивачем здійснено за договорами, укладеними між ПМП НВФ «КІТ» та ТОВ «Проктер енд Гембл Трейдінг Україна», ТОВ «Нестле Україна», Іноземним підприємством «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», ТОВ «Асистент», ТОВ «Ріглі Україна», ТОВ «Марс Україна», ТОВ «Філіпс Світлові Рішення Україна», ТОВ «Хенкель Україна», ТОВ «Долфі – Україна», ТОВ «Ведара Трейд», ДП з іноземними інвестиціями «Перно Рікар Україна», ТОВ «Аккумтрейд», ТОВ «Інвестком», ТОВ «Вейп Трейд», ПАТ «Лантманнен Акса», ПАТ «Дніпрополімермаш», ТОВ «Ергопак», ПП торгівельна фірма «Антошка», ТОВ «Бі Енд Ді», ТОВ «Альваро», ТОВ «Транспортна компанія «САТ».
Вищенаведені первинні документа підтверджують рух активів та зміни майнового стану платника податків.
Оскільки формування позивачем витрат та податкового кредиту, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток та податковм на додану вартість за спірними господарськими операціями, здійсненою позивачем у 2015 – 2016 роках, підтверджено відповідними первинними документами, ці витрати здійснені для подальшого використання у власній господарській діяльності, наявні у позивача документи є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», колегія суддів дійшла висновку про відсутність порушень з боку позивача при формуванні витрат, та податкового кредиту, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток та податком на доадну вартість.
На час здійснення господарських операцій контрагенти позивача мали спеціальну податкову правосуб`єктність, перебували на обліку платників податків, а також були зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що не спростовується відповідачем.
Виходячи зі специфіки укладених між позивачем та його контрагентами договорів, як предмета господарських операцій, надані позивачем документи є достатнім доказом підтвердження фактичного виконання зазначених вище господарських операцій.
З наданих позивачем первинних документів можливо встановити суть та зміст господарських операцій, вказані документи підтверджують фактичне здійснення господарської діяльності підприємства.
Доказів порушень відображення господарської операції в бухгалтерському та податковому обліку позивача та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов`язань матеріали справи не містять, відповідачем до суду не надано.
При цьому, судом першої інстанції обгрунтовано враховано обставини, встановлені судовими рішеннями у справах №П/811/3183/15 та №П/811/1761/16 щодо реальності здійснення господарських операцій, які повторно викладені в акті перевірки від 24.03.2017 року.
Так, постановами Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.11.2015 року та 18.05.2018 року, що набрали законної сили, позовні вимоги ПМП НВФ «КІТ» та визнано безпідставними доводи контролюючого органу щодо безтоварності господарських операцій, що відбулись між ПМП НВФ «КІТ» та ТОВ «Алекс Групп», у лютому – березні 2015 року та між ПМП НВФ «КІТ»  та ТОВ «Альмеріс» у грудні 2015 року.
В апеляційній скарзі, як на підставу відсутності фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами податковий орган посилається на існування кримінальних проваджень відносно директорів контрагентів позивача за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, зокрема статті 205 Кримінального кодексу України. 
Надаючи оцінку вказаним доводам, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що  долучені до справи матеріали, які містять відомості про розслідування кримінальних проваджень відносно керівників контрагентів позивача, не є безумовною підставою для висновку про порушення позивачем податкового законодавства, оскільки норма частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України      поширюється лише на особу, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову. Отже, обов`язковими є лише обставини щодо безпосередньо цієї особи (засудженого (виправданого) або притягнутого (не притягнутого) до відповідальності), а не щодо інших осіб.
Контролюючий орган, з метою підтвердження доводів щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «Лайф Дейз» посилається на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 05.07.2017 в кримінальній справі №759/8762/17, яким  затверджено угоду про    визнання винуватості та ОСОБА_4 , який є засновником та директором ТОВ «Лайф Дейз», визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1  ст. 205  та ч.2 ст. 205-1 КК України, внаслідок чого  податковим органом встановлено порушення позивачем податкового законодавства.
Відповідно до частини 6  статті 78 КАС України  вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судом апеляційної інстанції враховується правова позиція Верховного Суду у постановах у справах: № 813/1974/17 від 27.02.2018, № 802/1853/16-а від 27.02.2018, № 814/569/16 від 05.03.2019, № 810/1967/16 від 05.02.2019, №826/1571/16 від 12.04.2018, відповідно до якої судом вказується на неможливість безпідставного поширення судом висновку про фіктивність підприємства на відносини з усіма контрагентами; зазначається, що суд повинен перевірити зв`язок між фіктивністю підприємства, встановленою вироком суду, який набрав законної сили, та нереальністю господарських операцій позивача та його контрагентів. Сам факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.
Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства, а тому необхідно встановлення фактів, які б свідчили про узгодженість дій між позивачем та його контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або обізнаності позивача з будь-якими протиправними діями контрагентів.
Вказаним  вироком у кримінальному провадженні, на яких ґрунтуються висновки податкового органу,    затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та вказаною особою.
Проте, у цьому вироку зафіксовано об`єктивну сторону складу злочину. Господарські правовідносини між ПМП НВФ «КІТ» та ТОВ «Лайф Дейз» не досліджувались    та не встановлено фіктивність зазначених господарських операцій.
За вказаних обставин наявність вказаного вироку ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні, не може бути беззаперечним доказом того, що господарськи правовідносини між ПМП НВФ «КІТ» та ТОВ «Лайф Дейз» не мали реального характеру.
Враховуючи положення частини 2  статті 61 Конституції України  щодо індивідуального характеру юридичної відповідальності особи, діюче законодавство України, так само як  Податковий кодекс України  не передбачає відповідальності у виді донарахування податкових зобов`язань, застосування штрафних санкцій або не підтвердження права на податковий кредит на господарюючого суб`єкта за можливі неправомірні дії свого контрагента; окрім того, не передбачає обов`язку або права одного платника податку контролювати показники податкової звітності з податку на додану вартість іншого платника податку, або на господарюючих суб`єктів не покладається обов`язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.
У податковому праві визнається критерій добросовісності платника податків, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому  Податковим кодексом України.
Таким чином, порушення допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.
Згідно з пунктом  36.1  статті  36 Податкового кодексу України  податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктом 36.5 даної статті встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Якщо податковим органом встановлено неналежне виконання контрагентом позивача своїх податкових обов`язків, відповідальність за їх невиконання або неналежне виконання повинно нести саме це підприємство.
Лише встановлення факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагента може слугувати підставою для висновку про неправомірне формування ним податкового обліку.
Європейський суд з прав людини у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив:
« 70. І, нарешті, що стосується зусиль для попередження обманних зловживань системою оподаткування ПДВ, Суд визнає, що коли Держави - члени Конвенції володіють інформацією про такі зловживання зі сторони певної фізичної чи юридичної особи, вони можуть вжити відповідних засобів щодо недопущення, зупинення чи покарання за такі зловживання. Однак, Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.
71. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов`язків із декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов`язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності. Таким чином, мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1».
Отже, Європейський Суд з прав людини визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.
У разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав проти України»).
Суд вважає за необхідне дотримуватися позиції, викладеної в п.53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко і Лозенко проти України». Відповідно до вказаної позиції суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівами». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено та не встановлено судом, що між позивачем та ТОВ «Лайф Дейз» мали місце узгоджені дії, спрямовані на безпідставне отримання податкової вигоди та, що позивач був обізнаним з приводу дійсного стану правосуб`єктності контрагента.
При цьому, судом встановлено та не заперечується відповідачем, що на момент укладення угоди та вчинення господарських операцій контрагент позивача був зареєстрований як юридична особа та як платник податку на додану вартість, відтак перепон з приводу укладення, а також виконання господарських договорів з ним у позивача не було.
Встановлені у даній справі обставини, сукупність досліджених судом доказів, свідчать про те, що спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.
Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову у вищевикладеній частині, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують вищевикладені обставини.
Щодо правовідносин між позивачем та ТОВ «МКМ «Премія» колегія суддів зазначає наступне.
Між Позивачем (Покупець) та ТОВ «МКМ Премія» (Продавець) укладено договір поставки №15 від 25.02.2016 року, відповідно до умов якого, Продавець зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його. Асортимент та кількість товару визначається видатковими накладними. 
За договором поставки від №15 від 25.02.2016 року позивач у лютому - березні 2016 року придбав у ТОВ «МКМ Премія» товар (наліпка виробника водостійка, Гаманець А5, защита на корзині (різні), защита акрилова фігурна, кабєль-біндер, меблеве обладнання, тримач з навісним кріпленням).
Фактичне виконання умов договору підтверджено видатковими та податковими накладними, оплату вартості товару здійснено позивачем шляхом безготівкового розрахунку, що підтверджується копіями платіжних доручень, договорів про відступлення права вимоги, повідомлень. 
Транспортування придбаного товару відбувалось відповідно до договору перевезення вантажу автомобільним транспортом від 04.01.2016 року укладеного між позивачем та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_3 , що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно-транспортних накладних, рахунків, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та  платіжних доручень.
Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за лютий - березень 2016 року.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 12.01.2018 року встановлено: 
« ОСОБА_1 в період серпня-вересня 2015 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання грошової винагороди, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження вчинила злочин за наступних обставин. 
Так, у серпні 2015 року невстановлена в ході досудового розслідування особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, знаючи ОСОБА_1 як особу, яка веде антисоціальний спосіб життя, а також яка не має юридичної або економічної освіти та ділових якостей для зайняття підприємницькою діяльністю, запропонував їй за грошову винагороду придбати юридичну особу, виступити формальним засновником та керівником підприємства з метою прикриття незаконної діяльності. Зокрема, прикриття незаконної діяльності полягало в конвертації в готівку безготівкових грошових коштів та незаконного формування складу податкового кредиту та витрат з оподаткування для суб`єктів господарювання реального сектору економіки.
Відповідно ОСОБА_1 виступила виконавцем злочину, якій належало виконувати вказівки невстановленої особи, щодо придбання юридичної особи та реєстрації її на своє ім`я, підписання статутних, реєстраційних документів, наказів, формального підтвердження у разі необхідності свого призначення службовою особою суб`єкта господарювання перед контролюючими органами.
Засвідчивши своїм підписом установчі документи ТОВ «МКМ Премія» (код ЄДРПОУ 39904957) та подавши їх до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 56/пр. Маяковського, буд. 20 Ігнатенко ОСОБА_5 виконала всі необхідні дії, направлені для придбання суб`єкта підприємницької діяльності – юридичної особи – ТОВ “МКМ Премія».
Після державної реєстрації змін в установчих документах 03 вересня 2015 року, ОСОБА_1 , як єдиний засновник та власник ТОВ “МКМ Премія” отримала в Реєстраційній службі Запорізького міського управління юстиції установчі документи підприємства та передала їх невстановленій слідством особі, за що від останнього отримала обумовлену грошову винагороду у розмірі 500 гривен.
По результатах вищевказаних дій ОСОБА_1 , спільно з невстановленою досудовим слідством особою, у відповідності відведеній їй ролі 03 вересня 2015 року здійснила державну перереєстрацію ТОВ «МКМ Премія» (код ЄДРПОУ 39904957) у Реєстраційній службі Запорізького міського управління юстиції про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис за №11031020000038319.
Крім того, 03.09.2015 ОСОБА_1 у поданих документах, вказано про місцезнаходження юридичної адреси ТОВ «МКМ Премія» за адресою: АДРЕСА_1 . 
Будь-яких будівель за вказаною адресою фактично не існує та відповідно ТОВ «МКМ Премія» за цією адресою насправді ніколи не знаходилось, проте перебувало на обліку в ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області (правонаступник – Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області).
Крім того, ТОВ «МКМ Премія», яке не мало на балансі основних та оборотних фондів (активів), власних або орендованих виробничих потужностей, складських приміщень, автотранспорту, тобто не мало господарських можливостей здійснювати власну статутну діяльність та її не здійснювало. 
Таким чином, ОСОБА_1 у вересні 2015 року, діючи у співучасті з невстановленою досудовим розслідуванням особою, у порушення ст.ст.81, 87, 89 Цивільного кодексу України (у редакції, зі змінами та доповненнями станом на 03 вересня 2015 року), ст.ст.56, 57, 62, 79, 80, 89 Господарського кодексу України (у редакції, зі змінами та доповненнями станом на 16 липня 2015 року), ст.ст.8, 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців» (№755-IV від 15 травня 2003 року в редакції, зі змінами та доповненнями станом на 03 вересня 2015 року), вчинила фіктивне підприємництво, шляхом придбання суб`єкта підприємницької діяльності – юридичної особи – ТОВ «МКМ Премія», у тому числі, прикриття незаконної діяльності, яка полягала в наданні послуг іншим суб`єктам підприємницької діяльності в конвертації в готівку безготівкових грошових коштів та незаконному формуванні їм податкового кредиту та витрат з оподаткування. 
Після вчинення реєстраційних дій ОСОБА_1 передала документи та печатку ТОВ «МКМ Премія» невстановленій особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.
Крім того, ОСОБА_1 у період з 03 вересня 2015 року по теперішній час значиться засновником та директором суб`єкта підприємницької діяльності – юридичної особи – ТОВ «МКМ Премія», зареєстрованого 21 липня 2015 року Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис за №11031020000038319.
У період вересня 2015 року – квітня (включно) 2016 року, невстановлена особа, всупереч встановленого законами України порядку здійснення підприємницької діяльності, від імені ТОВ «МКМ Премія» та номінального директора ОСОБА_1 складались первинні бухгалтерські документи (договори купівлі-продажу, податкові накладні, рахунки – фактури, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні), які оформлювались з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» щодо повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства, та не містили особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Тобто виписані невстановленою особою документи не можуть бути належними доказами реальності вчинення цих господарських договорів. Проте, на підставі таких документів невстановленою особою проводилось оформлення продажу продукції, надавання послуг, виконання робіт контрагентам-покупцям, які за такими правочинами та господарськими операціями отримали податкову вигоду у вигляді зменшення об`єкта оподаткування з податку на додану вартість, податку на прибуток, а саме враховували такі витрати при визначенні об`єкта оподаткування з податкових зобов`язань платників податків за періоди з вересня 2015 року по квітень (включно) 2016 року. Зокрема, таку податкову вигоду отримано контрагентами–покупцями, а саме: ТОВ “Союзенергомаш” (код ЄДРПОУ 38141333), ТОВ “Донтрог-Ком” (код ЄДРПОУ 38587019), ТОВ “Тінес Україна” (код ЄДРПОУ 35847225), ПП “Крукс” (код ЄДРПОУ 31932620), ТОВ “Рітміс” (код ЄДРПОУ 39764478), ТОВ “МДК Плюс” (код ЄДРПОУ 38084087), ТОВ “Дарліс Люкс” (код ЄДРПОУ 39662112), ТОВ “Адванс Центр” (код ЄДРПОУ 39291942), ТОВ “Проектсервісбуд” (код ЄДРПОУ 35934045), ТОВ “Авасто-Буд” (код ЄДРПОУ 35164096), ТОВ НВТ“Дніпроенергомаш” (код ЄДРПОУ 13420264), ТОВ “Рітміс” (код ЄДРПОУ 39764478), ТОВ “АКМ-Гарант” (код ЄДРПОУ 35793416), ТОВ “Інтерміст” (код ЄДРПОУ 24446048), ТОВ “Українські будівельні склади” (код ЄДРПОУ 32193611), Виробничо-комерційна фірма в виду ТОВ “Нортекс” (код ЄДРПОУ 21985052), ТОВ “Дюс Трейд” (код ЄДРПОУ 34335309), ТОВ “Енерго-Маркет” (код ЄДРПОУ 39452844), ТОВ “Агрометхімзабезпечення” (код ЄДРПОУ 37149127), ТОВ “” (код ЄДРПОУ), ТОВ “Елізіум Груп” (код ЄДРПОУ 39435959), ТОВ “УКРР ОСАЗІЯ” (код ЄДРПОУ 35864586), ТОВ “Волинь Торг” (код ЄДРПОУ 39745937), ТОВ “Зевс” (код ЄДРПОУ 31578034), ТОВ “Грейн Комодітіс” (код ЄДРПОУ 39937228), ТОВ “Інтертед” (код ЄДРПОУ 31655362), ТОВ НВФ “Експо-Дніпро” (код ЄДРПОУ 30205614), ТОВ “Вента Лаб” (код ЄДРПОУ 39134086), ФОП ОСОБА_6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), ТОВ Науково-виробнича комерційна фірма “Донбас-Термо” (код ЄДРПОУ 31445803), ТОВ “Група Компаній “Термоінжинірінг” (код ЄДРПОУ 39395692), ТОВ “Афіна-Трейд” (код ЄДРПОУ 39737549), ТОВ “Катран” (код ЄДРПОУ 32634218), ТОВ “Укргазмонтаж” (код ЄДРПОУ 33424282), ТОВ “Шахтарськтранс” (код ЄДРПОУ 33467331), ТОВ “Інтерміст” (код ЄДРПОУ 24446048), ТОВ “Борисфен-Полігранд-Т” (код ЄДРПОУ 33390615), ПП “Дімакс ЛТД” (код ЄДРПОУ 37542019), ТОВ “Юр-Електро” (код ЄДРПОУ 36810683), ТОВ “Машинобудівний концерн “Новік” (код ЄДРПОУ 31951088), ТОВ “Дніпрогума” (код ЄДРПОУ 33287328), ТОВ “Мінт 101” (код ЄДРПОУ 39370526), ПМП НВФ “КІТ” (код ЄДРПОУ 13748444), ТОВ “Укртехбезпека” (код ЄДРПОУ 35067514), ТОВ “Агенство технічної безпеки “Техновектор” (код ЄДРПОУ 32744853), ТОВ “Навигатор-Плюс” (код ЄДРПОУ 33721334), ТОВ “Служба межрегіональної безпеки” (код ЄДРПОУ 31182022), ТОВ “Охоронно-юридична фірма “Карабінер” (код ЄДРПОУ 24539175), ТОВ “Клімат Люкс” (код ЄДРПОУ 35851619), ТОВ “Гама-Люкс” (код ЄДРПОУ 21894680), ТОВ “Горполфарм” (код ЄДРПОУ 24613612), ТОВ “Агрокомплекс Фенікс” (код ЄДРПОУ 36293177), ТОВ “Кадеве” (код ЄДРПОУ 38076851), ТОВ “Камбіо-Стройсервіс” (код ЄДРПОУ 32790229), ТОВ “Торговий дім “Укрпостач” (код ЄДРПОУ 35192799), ТОВ “Агенство пожежної безпеки “Опал” (код ЄДРПОУ 37468564).»
З огляду на викладені обставини, що встановлені ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2018 у справі № 335/14898/17, а також, те, що податкову вигоду отримано контрагентом–покупцем ПМП НВФ «КІТ», колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності фактичного підтвердження здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «МКМ Премія» та відповідно відсутності підстав для задоволення позовних вимогу в цій частині.
Щодо доводів позивача про неможливості виділення суми по взаємовідносинах між позивачем та ТОВ «МКМ «Премія» колегія суддів зазначає, що згідно з відомостями додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ позивачем було включено суму витрат та податкового кредиту за договором, укладеним між позивачем та ТОВ «МКМ «Премія», які й підлягають виключенню з відповідними розрахунками, що вчинені судом першої інстанції. 
За викладених обставин, доводи сторін, викладені ними в апеляційних скаргах не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. 
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Приватного малого підприємства науково-виробнича фірма «КІТ» та Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з 12.12.2019 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров