Ухвала
 
22 січня 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 753/22860/17
провадження № 61-46016сво18
 
Верховний Суд у складі Об'єднаної  Палати  Касаційного цивільного суду: 
Червинської М. Є. (суддя - доповідач), Висоцької В. С., Гулька Б. І.,                        Крата В. І., Луспеника Д. Д., Синельникова Є. В., Сімоненко В. М.,
             
розглянув справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: нотаріус Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Дорофєєва Тетяна Михайлівна, ОСОБА_3 , про встановлення фактів родинних відносин, визнання майна спільним сумісним майном подружжя та визначення його частки, визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним заповіту, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , подану представником - адвокатом Чорнієм Дмитром Олександровичем, на постанову Апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів: Гаращенка Д. Р., Невідомої Т. О., Левенця Б. Б. від                 19 вересня 2018 року,
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                       ОСОБА_2 , треті особи: нотаріус Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Дорофєєва Т. М., ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин, визнання майна спільним сумісним майном подружжя та визначення його частки, визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним заповіту.
 
15 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від                            19 січня 2018 року.
 
В обґрунтування заяви посилався на те, що в грудні 2017 року він звернувся до суду із зазначеним позовом, предметом якого є спадкове майно, а саме, домоволодіння АДРЕСА_1 , яке залишилось після смерті його батьків. За час перебування справи в провадженні суду відповідач ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину на спірний будинок. Після отримання спірного будинку в одноособову власність відповідача, вона може у будь-який момент здійснити його відчуження, що значно ускладнить або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову. У зв`язку з цим, необхідно вжити заходів забезпечення позову.
 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 червня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
 
Відмовляючи у забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив із тотожності заходів забезпечення позову, які просив застосувати позивач, із заявленими позовними вимогами. 
 
Постановою Апеляційного суду м. Києва від 19 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 червня 2018 року скасовано, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.
 
Накладено арешт на ј частини домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 65,8 кв. м, житловою площею               34,4 кв. м, що належить  ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 19 січня 2018 року Шістнадцятою київської державною нотаріальною конторою, серія та номер: 6-29.
  
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що відсутність заходів забезпечення, про які просить заявник, може ускладнити або зробити неможливим подальше виконання рішення суду в зв`язку з існуванням можливості реалізації відповідачем нерухомого майна.

ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що жодних дій, які б давали підстави вважати загрозу відчуження майна та утруднення виконання рішення суду реальною відповідачем не вчинялося;          у постанові суду апеляційної інстанції фактично відсутнє будь-яке обґрунтування реальної загрози відчуження спірного майна, а тому відсутні підстави для застосування заходів забезпечення позову. 
 
ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду без змін.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від                        26 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі                    і витребувано цивільну справу № 753/22860/17 з                                 Дарницького районного суду м. Києва. 
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від                       25 листопада 2019 року вказану справу призначено до судового розгляду.
 
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 753/22860/17 передано на розгляд Об'єднаної  Палати  Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Ухвала суду мотивована тим, що у Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду існує наявність принципово різного підходу щодо оскарження у касаційному порядку постанови апеляційного суду про забезпечення позову, постановленої за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову.
 
Так, у справі, яка переглядається, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що постанова суду апеляційної інстанції про забезпечення позову, постановлена за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, може бути предметом перегляду судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України.
 
Аналогічних висновків, розглянувши касаційні скарги на постанови апеляційного суду про забезпечення позову, постановлених за наслідками перегляду ухвал суду першої інстанції про відмову у забезпечені позову, дійшли колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постановах від 01 серпня 2019 року у справі                        № 308/5395/19 (провадження № 61-13604ск19), від 15 квітня 2019 року у справі № 754/8595/18 (провадження № 61-6922ск19), від 24 вересня                2019 року у справі № 404/330/19 (провадження № 61-16138ск19); колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постановах від 08 жовтня 2019 року у справі № 308/1/15 (провадження № 61-15883ск19), від 29 травня 2019 року у справі                           № 522/23242/17 (провадження № 61-2065св19); колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постановах від 24 жовтня 2019 року у справі № 379/226/19 (провадження             № 61-9321св19).
 
У той же час, вирішуючи спори за подібних обставин, суд вищої інстанції приймав інші за змістом судові рішення.
 
Так, постановами Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2019 року у справі № 461/3072/19 (провадження                           № 61-19199ск19), від 07 листопада 2019 року у справі № 752/9160/19 (провадження № 61-19101ск19), від 04 листопада 2019 року у справі                    № 520/11876/19 (провадження № 18952ск19) відмовлено у відкритті касаційного провадження відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України з тих підстав, що постанови апеляційного суду про забезпечення позову, постановлені за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, не підлягають касаційному оскарженню, оскільки ухвала суду першої інстанції, переглянута апеляційним судом, якою відмовлено у забезпеченні позову, відсутня в переліку ухвал, які підлягають оскарженню у касаційному порядку відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України. Не може бути предметом перегляду у касаційному порядку і постанова апеляційного суду, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали. 
 
Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
 
З огляду на викладене, справа № 753/22860/17 за касаційною скаргою ОСОБА_2 , подана представником - адвокатом Чорнієм Д. О., на постанову Апеляційного суду м. Києва від 19 вересня 2018 року підлягає прийняттю до розгляду Об`єднаною Палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
З огляду на вказане справа розглядатиметься Об`єднаною Палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання                            (у спрощеному провадженні). 
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
 
Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: нотаріус Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Дорофєєва Тетяна Михайлівна, ОСОБА_3 , про встановлення фактів родинних відносин, визнання майна спільним сумісним майном подружжя та визначення його частки, визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним заповіту, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , подану представником - адвокатом Чорнієм Дмитром Олександровичем, на постанову Апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів: Гаращенка Д. Р., Невідомої Т. О., Левенця Б. Б. від  19 вересня 2018 року.
 
Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська   Судді:В. С. Висоцька    Б. І. Гулько    В. І. Крат     Д. Д. Луспеник    Є. В. Синельников                                                                                                     В. М. Сімоненко