Ухвала
Іменем України 
 
24 лютого 2020 року
м. Київ
провадження № 51-929 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого –       ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 8 січня 2020 року.
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
 
Ухвалою Ізяславського районного суду від 18 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду від 08 травня 2001 року залишено без задоволення.
 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 8 січня 2020 року апеляційну скаргу засудженого на ухвалу місцевого суду залишено без задоволення.
 
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
 
У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вказані судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що під час розгляду його заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, суди не надали належної правової оцінки тому факту, що вирок ухвалено незаконним складом суду, оскільки судді   ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не складали присяги , а тому вони не мали права здійснювати правосуддя і зазначена обставина є нововиявленою відповідно до п. 4 ч. 2 ст.459 КПК України. Крім цього, вважає, що апеляційним судом не взято до уваги його довід, про порушення місцевим судом порядку розгляду заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, оскільки він заявляв клопотання про її розгляд у тому самому складі суду, яким було розглянуто кримінальну справу за його обвинуваченням.
 
Мотиви Суду
 
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
 
Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є зокрема істотне порушення кримінального процесуального закону.
 
Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
 
Судові рішення свідчать, що суди ретельно перевіряли доводи, які є аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі. Зазначені в них мотиви про визнання цих доводів безпідставними, колегія суддів знаходить обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.
 
Системне тлумачення глави 34 КПК у сукупності з наведеними вище положеннями призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
 
Цей висновок підтверджується, крім іншого, і самим текстом статті 459 КПК, відповідно  до якого нововиявленими обставинами визнаються: 
 
– «штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок»;
 
– «скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
 
– «інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали».
 
Відповідно до цього положення, нововиявлені обставини мають стосуватися лише вироку або судових рішень, що постановлені щодо цього вироку, тобто судового рішення по суті кримінального обвинувачення.
 
Як убачається із долучених до касаційної скарги копій судових рішень, заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду від 08 травня 2001 року залишено без задоволення, оскільки суду не надано жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин, зокрема, тих, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.
 
Обґрунтовуючи своє рішення, місцевий суд серед іншого, вірно зазначив, що обставини неприйняття суддею присяги не відносяться до нововиявлених обставин, які є підставою для перегляду вироку суду. На відміну від перегляду судового вироку в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість вироку, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення вироку суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на прийняття обвинувального вироку, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
 
Крім цього заслуговує на увагу те, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про правонаступництво» від 12 вересня 1991 року органи державної влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції.
 
Пунктом 12 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України 1996 року визначено, що судді всіх судів в Україні, обрані чи призначені до дня набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження згідно з чинним законодавством до закінчення строку, на який вони обрані чи призначені. 
 
Так, судами було встановлено, що згідно повідомлення Державної судової адміністрації України №8-13881/18 від 27 липня 2018 року суддів Хмельницького обласного суду, в подальшому Апеляційного суду Хмельницької області, було обрано на посаду судді безстроково: ОСОБА_6 - постановою Верховної Ради України від 15 травня 1997 року №257/97-ВР «Про обрання суддів», ОСОБА_5 - безстроково Постановою Верховної Ради України від 02 жовтня 2003 року №1224-VІ «Про обрання суддів».
 
Тобто, на дату ухвалення вироку судді ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були призначені на посаду судді в установлений законом порядок та мали відповідні повноваження на розгляд справи , а  тому доводи засудженого про незаконність складу суду  є безпідставними.
 
Доводи засудженого про те що місцевим судом було здійснено розгляд його заяви про перегляд вироку із порушенням, не в тому самому складі, не заслуговують на увагу з огляду на правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 4 листопада 2019 року.
 
Кримінальна справа щодо ОСОБА_4 розглядалася за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, що не передбачав процедури здійснення судового розгляду судом присяжних. Вирок судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду від 08 травня 2001 року, яким ОСОБА_4 було засуджено до довічного позбавлення волі, суд ухвалив у складі двох професійних суддів та трьох народних засідателів.
 
З набранням чинності діючого КПК України, в якості форми безпосередньої участі народу у здійсненні правосуддя в Україні запроваджено інститут присяжних. Відповідно до положень статтей 124, 127 Конституції України в редакції Закону № 1401-VIII від 02.06.2016 народ безпосередньо бере участь у здійсненні правосуддя через присяжних у визначених законом випадках.
 
За своєю правовою природою кримінальне провадження в суді присяжних є особливим порядком кримінального провадження, покликаним забезпечити додаткові гарантії особам, обвинуваченим у вчиненні найбільш тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі. Залежно від волевиявлення обвинуваченого у справах цієї категорії може застосовуватись одна з двох альтернативних судових процедур: загальний порядок судового розгляду колегією у складі трьох професійних суддів; провадження у суді присяжних (ч. 3 ст. 31 КПК). Така альтернативність покликана сприяти дотриманню балансу між економією процесуальних засобів та гарантіями дотримання прав особи у кримінальному судочинстві. Відповідні гарантії полягають у праві обвинуваченого заявити клопотання про розгляд його справи або колегією професійних суддів, або судом присяжних. Можливість вибору між різними процесуальними формами відправлення правосуддя передбачає обов`язок держави в особі її уповноважених органів та службових осіб забезпечити свободу цього вибору та його практичну реалізацію.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 383 КПК суд присяжних утворюється при місцевому загальному суді першої інстанції.      
 
У ст. 384 КПК визначено, що прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, про можливість розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних та особливості такого розгляду. Письмове роз`яснення прокурора додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Обвинувачений у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, під час підготовчого судового засідання має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження щодо нього судом присяжних.
 
Отже, виходячи із зазначених приписів кримінального процесуального закону розгляд кримінального провадження судом присяжних проводиться за сукупності таких умов: 1) обвинувальний акт щодо особи передано на розгляд суду першої інстанції; 2) злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі; 3) під час підготовчого судового засідання обвинувачений заявив клопотання про розгляд кримінального провадження щодо нього судом присяжних.
 
Разом із цим, для інших стадій судового провадження (перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, за нововиявленими або виключними обставинами) можливості здійснення кримінального провадження судом присяжних процесуальним законом не передбачено. Вказане обумовлено відмінностями цих стадій від стадії провадження в суді першої інстанції,  пов`язаними з межами та процедурою судового розгляду, їх спеціальним завданням (перевірка законності та обґрунтованості судового рішення), а також наявністю іншого процесуального статусу особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження з перегляду судового рішення.
 
Так, за змістом статтей 459 - 467 КПК перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, що не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.
 
Предметом судового розгляду в порядку провадження за нововиявленими обставинами виступає не обвинувальний акт, а судове рішення, зокрема вирок суду, що набрав законної сили, яким установлено наявність чи відсутність винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину. Після набрання вироком законної сили особа, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, вже не має статусу обвинуваченого, натомість залежно від прийнятого судом рішення вважається виправданою або засудженою. Забезпечення додаткових гарантій для такої особи у виді перегляду вироку щодо неї за нововиявленими обставинами судом присяжних процесуальний закон не передбачає.
 
Вказане узгоджується з приписами ч. 10 ст. 31 КПК, відповідно до яких перегляд судового рішення за виключними обставинами в суді першої інстанції здійснюється виключно колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів. І хоча ця норма не визначає складу суду для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, однак з урахуванням подібності процедур провадження за нововиявленими та виключними обставинами, здійснення яких регулюються главою 34 КПК, на думку колегії суддів об`єднаної палати, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами також повинен здійснюватися виключно професійними суддями. Залучення присяжних до цієї процедури не сприятиме реалізації завдань кримінального провадження, адже мета, якої може бути досягнуто при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами судом присяжних, є явно неспіврозмірною з витраченими на такий розгляд процесуальними засобами.  
 
За таких обставин, місцевий суд, розглянувши заяву засудженого про перегляд вироку за нововиявленими обставинами у складі колегії, дотримався визначеного процесуальним законом порядку її розгляду.
 
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу в апеляційному порядку, належним чином перевірив доводи апеляційної скарги засудженого, надав на них вмотивовані відповіді та погодився із висновками, що доводи апеляційної скарги засудженого про незаконність складу суду, яким ухвалено вирок щодо нього, є безпідставними та не ґрунтуються на законі.
 
Викладені в ухвалі апеляційного суду мотиви залишення без задоволення апеляційної скарги є обґрунтованими, вважати ці висновки неправильними чи сумнівними підстави відсутні.
 
Ураховуючи наведені у скарзі мотиви та надані до неї копії судових рішень, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги засудженого немає.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 8 січня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                             ОСОБА_3