ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
 
іменем України

29 січня 2020 року
м. Харків

справа № 643/18498/19
провадження № 22-ц/818/816/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Котелевець А.В.,
суддів – Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю., 
за участю секретаря – Огар І.В., 

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,
відповідач – Державний реєстратор Комунального підприємства «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області Малишев Віталій Валерійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 – представника ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року в складі судді Сугачової О.О.,

у с т а н о в и в:

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», (далі – АТ «Укрсоцбанк»), Державного реєстратора Комунального підприємства «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області (далі – КП «РегістрСервіс») ОСОБА_3 та просила визнати протиправним та скасувати запис про державну реєстрацію від 26 липня 2019 року (індексний № 47965134) права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк» на підставі іпотечного договору № 860/14-27/18/3/7-166 (номер запису про право власності 32567398, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1881162563101).

Позов мотивовано тим, що 30 серпня 2017 року між нею та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», укладено договір кредиту № 860/13-27/18/3/7-131 про надання на споживчі цілі кредиту в іноземній валюті в розмірі 77 268 швейцарських франків зі сплатою 9,50 % річних. В цей же день був укладений договір іпотеки (майнових прав) № 860/14-27/18/3/7-166, предметом якого є майнові права на незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . На даний час вказані договори оскаржуються нею в судовому порядку.

Вона набула право власності на вказану квартиру на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної в місті Харкові ради від 09 вересня 2008 року № 293/89. Набуттю права власності на квартиру передувало укладення 10 січня 2006 року між нею та ТОВ фірма «Т.М.М.» договору про пайову участь в будівництві № ДН/162-01-06 житлового будинку по АДРЕСА_3 . Розмір пайового внеску складав 72 723 долари США, що на день укладення договору еквівалентно 367 251 грн за курсом НБУ. Таким чином, між нею та банком склались правовідносини, в яких вона є споживачем фінансових послуг, наданих банком.

26 липня 2019 року АТ «Укрсоцбанк» без будь-яких погоджень з нею переоформив на себе право власності на її квартиру. Реєстраційні дії проведено державним реєстратором КП «РегістрСервіс» Малишевим В.В.

Вважає дії відповідачів незаконними та такими, що не відповідають вимогам закону, в тому числі Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що власником спірної квартири на даний час є АТ "Укрсоцбанк", і дана обставина може стати підставою для проникнення до житла без її відома та всупереч Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Банк у будь – який час може здійснити відчуження майна, що може привести до неможливості виконання рішення у справі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду чи призведе до порушення прав позивача. 

27 листопада 2019 року ОСОБА_2 – представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що АТ «Укрсоцбанк», як власник квартири, може розпорядитися нею у будь – який спосіб, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

АТ «Укрсоцбанк», державний реєстратор КП «РегістрСервіс» Малишев В.В. ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. 

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 

Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову передбачені статтею 150 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено накладенням арешту та забороною вчиняти певні дії.

Матеріали справи свідчать, що предметом спору у даній справі є визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію від 26 липня 2019 року (індексний № 47965134) права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк».

АТ «Укрсоцбанк» має право розпоряджатися майном, що належить йому на праві власності. Тому, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження майна, що, в свою чергу, ускладнить виконання можливого рішення суду, а отже є необхідним для збереження спірної квартири у власності даної юридичної особи на час розгляду справи. 

Також судова колегія вважає, що спосіб забезпечення позову, передбачений пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України, а саме – заборона відчуження нерухомого майна є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Пунктами 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України встановлено, що неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

З урахування викладеного, ухвала від 15 листопада 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Питання про стягнення судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, оскарження якої передбачено частиною першою статті 353 ЦПК України, підлягає вирішенню судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149 - 150, 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – представника ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року – скасувати та ухвалити нову постанову.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову – задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1 , що на праві власності належить Акціонерному товариству «Укрсоцбанк».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 січня 2020 року.

Головуючий –                                                                                 А.В. Котелевець 

Судді – Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова