ПОСТАНОВА
Іменем України

28 січня 2020 року 
Київ
справа №200/2048/19-а
адміністративне провадження №К/9901/26692/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача                                                    Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів -                                                             Білак М.В., 
                                                                      Мартинюк Н.М.,

за участі:
секретаря судового засідання Кравченко Р.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Гетьманенко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в режимі відеоконференції
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.05.2019 (головуючий суддя - А.Б. Христофоров)
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2019 (головуючий суддя - Т.Г. Арабей, судді - А.В. Гайдар, І.Д. Компанієць)
у справі № 200/2048/19-а 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Донецькій області 
про визнання протиправними та скасування висновку службового розслідування, наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, 

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 
1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила:
- визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування від 08.11.2018 за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю дільничного офіцера поліції сектору превенції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 19.11.2018 № 2961 в частині накладення на лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції, після закінчення терміну непрацездатності;
- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 92 о/с від 27.02.2019 про звільнення зі служби лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області                 10 000 грн. завданої моральної шкоди.
2. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що притягнута до дисциплінарної відповідальності необґрунтовано, службове розслідування проведено з порушенням вимог інструкції «Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, посилаючись на матеріали, які не мають законної сили, у висновках відсутні обґрунтовані та належні докази вчинення нею адміністративного правопорушення та дисциплінарного проступку, тому підстави для звільнення не відповідають дійсності. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
3. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.05.2019, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2019, в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.  
4. При прийнятті рішень, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що спірні накази прийняті відповідачем в межах повноважень, у спосіб, визначений Конституцією та законами України, із дотриманням принципів обґрунтованості, неупередженості, пропорційності, оскільки матеріалами справи підтверджено вчинення позивачем дисциплінарного проступку. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
5. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
6. В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач вказує, що суди неналежним чином з`ясували обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що під час розгляду справи повністю проігноровано всі докази позивача. 
Позиція інших учасників справи
7. У відзиві на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами касаційної скарги не погоджується, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, судові рішення - без змін. 
Рух касаційної скарги
8. Ухвалою Верховного Суду від 25.09.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
9. Ухвалою Верховного Суду від 10.12.2019 призначено справу до касаційного розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
10. У судовому засіданні позивачка підтримала вимоги касаційної скарги з підстав, викладених в касаційній скарзі, просила скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
11. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти касаційної скарги з мотивів, викладених у відзиві на касаційну скаргу, та просив відмовити в задоволенні касаційної скарги.
Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи 
12. 05.06.2018 наказом Головного управління Національної поліції України в Донецькій області № 221 о/с призначено рядового поліції ОСОБА_1 дільничним офіцером поліції сектору превенції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції.
13. 12.10.2018 складено протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого встановлено факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участі водія ОСОБА_1 на транспортному засобі марки ВАЗ-21103                            д.н. НОМЕР_1 .
14. 12.10.2018 Головним управлінням національної поліції в Донецькій області за             № 6087/12/01-2018 надано інформаційну довідку за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю дільничного офіцера поліції сектору превенції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 та старшого дільничного офіцера поліції сектора превенції Івано-франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3, в результаті якої останні отримали тілесні ушкодження, за змістом якої приблизно о 23:20 ОСОБА_1 керуючи власним автомобілем ВАЗ-21103 д.н. НОМЕР_3 спільно з ОСОБА_3 рухались із швидкістю близько 80 км/год по автодорозі сполученням «Волноваха-Маріуполь» та під`їжджаючи до блокпосту № М-016 здійснила наїзд на бетонну споруду.
15. 13.10.2018 відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 12018050000000914 зареєстровано кримінальне провадження, за інформацією якого водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ-21103 скоїла наїзд на перешкоду у вигляді бетонного блоку, розташованого на блокпосту № М-016. В результаті дорожньо-транспортної події були травмовані водій ОСОБА_1 , якій заподіяні тілесні ушкодження та пасажир автомобіля ОСОБА_3 , якому заподіяні тілесні ушкодження.
16. Згідно з медичним оглядом з метою вживання психотропної речовини та стану сп`яніння від 13.10.2018 щодо ОСОБА_1 в графі « 11» запах алкоголю чи іншої речовини з рота стоїть позначка «немає», та зроблено висновок «твереза» за підписом відповідального працівника ОСОБА_4 .
17. Відповідно до результату хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ в організмі людини на кількісну наявність спирту етилового КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» Міністерства охорони здоров`я України в обстежуваної ОСОБА_1 , дата забору біологічного середовища - 13.10.2018; дата початку/закінчення дослідження 18.10.2018, встановлено наявність в крові спирту етилового 0,81%.
18. Згідно виписки № 898 із медичної карти амбулаторного хворого КЗ «Маріупольської міської лікарні №1» у ОСОБА_1 при надходженні 13.10.2018 була взята кров і сеча на наявність спирту етилового - Результат № 2619 від 18.10.2018 - 0,81 г/дм3.
19. Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 16.10.2018 № 2681 призначено службове розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю дільничного офіцера поліції сектору превенції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області в області лейтенанта поліції ОСОБА_1
20. 18.10.2018 працівниками управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області взяті власноручні пояснення у ОСОБА_1 , відповідно до яких позивач вказує, що 12.10.2018 вона «…. вимкнула світло фар і увімкнула габаритні вогні. У цей час перед автомобілем я побачила перешкоду у вигляді бетонного блоку, намагалась загальмувати, однак автомобіль зупинитися не зміг і я скоїла зіткнення з вищевказаною перешкодою…», які скріплені підписом.
21. 18.10.2018 Управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області до Маріупольської міської лікарні № 1 та КЛПУ міського наркологічного диспансеру у м. Маріуполі надіслані листи                          № 6446/12/03-2018 та № 6445/12/03-2018 відповідно, якими просило надати інформацію щодо діагнозу з яким ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у лікувальному закладу та завірені висновки результатів дослідження біологічного середовища щодо вказаних осіб.
22. Згідно зі службовою характеристикою від 18.10.2018, підписаною начальником сектору Превенції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, капітаном поліції  О.Ю. Коряком, за час служби в займаній посаді лейтенант поліції ОСОБА_1 зарекомендувала себе з позитивного боку, відповідальна, дисциплінована, твердо висловлює свою думку, легко переносить інтенсивні навантаження, морально стійка.
23. Відповідно до висновку службового розслідування від 08.11.2018 за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю дільничного офіцера поліції сектору превенції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції               ОСОБА_1 встановлено, що відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування вирішено вважати такими, що підтвердились; за порушення дисципліни, що виразилась у недотриманні вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 3, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, скоєння дисциплінарного проступку, який виразився у вчинені дій, що підривають авторитет поліції, дільничного офіцера поліції сектору превенції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 . вирішено звільнити зі служби в поліції, після закінчення тимчасової непрацездатності.
24. 19.11.2018 наказом Головного управління національної поліції в Донецькій області «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області та їх покарання» за порушення вимог пункту частини першої статті 18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 3, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, скоєння дисциплінарного проступку, який виразився у вчинені дій, що підривають авторитет поліції, дільничного офіцера поліції сектору превенції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції, після закінчення тимчасової непрацездатності.
25. 11.01.2019 ОСОБА_1 власноручною розпискою вказала, що отримала 11.01.2019 копію висновку службового розслідування, матеріали (копії) службового розслідування, дисциплінарного наказу в частині, що її стосується.  
26. 27.02.2019 наказом Головного управління національної поліції в Донецькій області № 92 о/с відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за частиною шостою пункту 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) дільничного офіцера поліції сектору превенції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 27.02.2019.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Релевантні джерела права й акти їх застосування (чинні на час виникнення спірних правовідносин)
27. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
28. Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;6) інформувати безпосереднього керівника про обставини. 
29. Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
30. Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» затверджено дисциплінарний статут, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
31. Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
32. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, у тому числі: знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (частина третя статті 1 Дисциплінарного статуту).
33. Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
34. Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
35. Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
36. Згідно із статтями 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків провадиться службове розслідування.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
У висновку за результатами службового розслідування, у том числі, зазначаються: причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
37. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила).
38. Пунктом 1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
39. Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.
40. Пунктом 3 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
41. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
42. В силу частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
43. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.
44. Верховний Суд наголошує, що дотримання вищезазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.
45. З огляду на обставини, які встановлені службовим розслідуванням, було зроблено висновок про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 3, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, скоєння дисциплінарного проступку, який виразився у вчинені дій, що підривають авторитет поліції.
46. Колегія суддів касаційного суду зазначає, що положення статей 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.
47. На переконання суду, виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших вчинків, які носять протиправний характер.
48. З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд приходить до висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.
49. Доводи касаційної скарги стосовно порушення відповідачем проведення службового розслідування спростовуються матеріалами справи та не підтвердилися в ході судового розгляду справи. Службове розслідування призначено з урахуванням вимог законодавства України та дотриманням строків. Комісією опитано осіб, які мають відношення до подій, що стали предметом перевірки (в тому числі і позивача), досліджено зібрані документи та матеріали.
50. Стосовно доводів позивача у касаційній скарзі, що судами залишено без розгляду надані ним докази про відсутність стану алкогольного сп`яніння, колегія суддів зазначає наступне. 
51. Відповідно до пункту 8 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
52. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до наданих пояснень Комунального некомерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольська міська лікарня» 13.10.2018 о 03 год 10 хв у ОСОБА_1 була взята біологічна речовина (кров) на предмет дослідження в ній наявності змісту, зокрема, спирту етилового. Початок та дата кінця дослідження вказано 18.10.2019 та встановлено наявність у крові ОСОБА_1 вміст спирту етилового 0,81 % (г/дм3).
53. Таким чином, факт керування позивачем транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння встановлений належними та допустимими доказами.
54. Крім того, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що судом апеляційної інстанції правильно відхилено доводи позивача щодо неправомірного її звільнення, шляхом доповнення підстав позову в суді апеляційної інстанції, у зв`язку із перебуванням її у складі профспілкової організації.
55. Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до довідки Іллічівської первинної профспілкової організації атестованих співробітників ДОП АП ОВС від 07.08.2019 до членів профспілки позивач зарахована з 01.11.2018, тобто після скоєння дисциплінарного проступку. Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.08.2019 № 536 з ОСОБА_1 проводилось утримання профспілкових внесків з листопада 2018 року по лютий 219 року.
56. Згідно з частиною одинадцятою статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських відповідно до вимог законодавства можуть утворюватися професійні спілки. Обмеження прав професійних спілок поліцейських порівняно з іншими професійними спілками не допускається.
57. Частиною першою статті 104 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
58. Профспілки діють відповідно до законодавства та своїх статутів (стаття 14 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»).
59. Частиною першою статті 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що профспілки, їх об`єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об`єднаннями громадян.
60. Відповідно до частин третьої-п`ятої статті 21 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» проекти нормативно-правових актів, які стосуються регулювання трудових, соціальних, економічних відносин, розглядаються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з урахуванням думки відповідних профспілок, об`єднань профспілок.
Профспілки, їх об`єднання мають право вносити пропозиції суб`єктам права законодавчої ініціативи і відповідним державним органам про прийняття або внесення змін до законів і інших нормативно-правових актів з питань формування та реалізації державної соціальної та економічної політики, регулювання трудових, соціальних, економічних відносин.
Профспілки, їх об`єднання мають право брати участь у розгляді органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, а також роботодавцями, їх об`єднаннями, іншими об`єднаннями громадян своїх пропозицій.
61. Відповідно до пункту 10 частини першої статті 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації дає згоду або відмовляє у дачі згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з працівником, який є членом діючої на підприємстві, в установі, організації профспілки, у випадках, передбачених законом.
62. Отже умовою у наданні такої згоди членам первинної профспілкової організації є передбачення такої згоди у відповідному законі та розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця.
63. Частиною дев`ятою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що положення цієї статті в частині особливостей притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення не поширюються на прокурорів, поліцейських, працівників Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України та органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства.
64. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на позивача не розповсюджується положення вищевказаних законів в частині обов`язкової згоди профспілкової організації на її звільнення, оскільки самим Законом України «Про Національну поліцію» не вимагається отримання такої згоди від виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.
65. В даному випадку звільнення позивача проводилось у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що не є тотожним розірванню трудового договору з ініціативи роботодавця.
66. Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби наказом № 2961 від 19.11.2018, а реалізовано наказ та фактично звільнено зі служби в поліції в день виходу на службу з лікарняного наказом № 92 о/с 27.02.2019. На день звільнення документів та даних про зарахування позивача до членів профспілки не було. 
67. Суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відхилення доводів позивача щодо застосування висновків суду касаційної інстанції у справі № 816/4725/15 від 24.07.2019, оскільки обставини по справі не є тотожними та стосуються проходження служби в органах міліції, які регулювались Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-XII та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою УРСР від 29.07.1991 №114. 
68. Враховуючи тяжкість та наслідки дій, які вчинено позивачем, і як правильно зазначив відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, колегія суддів вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
69. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
70. Викладені в касаційній скарзі доводи щодо помилковості висновків судів першої та апеляційної інстанцій не підтвердилися під час перегляду справи касаційним судом. 
71. Суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального та процесуального права.
72. За змістом пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
73. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Висновки щодо розподілу судових витрат 
74. Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
75. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється. 
Керуючись статтями 327, 341, 344, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
2. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.05.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2019 у справі                                  № 200/2048/19-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 03.02.2020.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко 
М.В. Білак 
Н.М. Мартинюк, 
Судді Верховного Суду