ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 932/12594/19(2-а/932/758/19)	
                                                                                          Суддя І інстанції Женеску Е.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції
на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта патрульної поліції батальйону 4 роти 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зануди Андрія Андрійовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови від 12.09.2018 року серія ЕАВ №592535 про адміністративне правопорушення, -  

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
-  визнати протиправними дії сержанта патрульної поліції батальйону 4 роти 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зануди Андрія Андрійовича при винесенні постанови від 12 вересня 2018 року, серія ЕАВ №592535 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП;
- скасувати постанову сержанта патрульної поліції батальйону 4 роти 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зануди Андрія Андрійовича від 12.09.2018 року серія №ЕАВ №592535 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити. 
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року задоволено частково.
Скасовано постанову інспектора роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Зануди Андрія Андрійовича серії ЕАВ №592535 від 12.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення на нього штрафу в розмірі 255 грн.
Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю винесеної патрульним поліцейським постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з огляду доведеність вини позивача. Вказує також на пропуск позивачем строку на оскарження постанови від 12.09.2018 року серії ЕАВ №592535 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, позивач та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи те, що рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дії сержанта патрульної поліції батальйону 4 роти 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зануди Андрія Андрійовича при винесенні постанови від 12 вересня 2018 року, серія ЕАВ №592535 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП сторонами не оскаржується, то, у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, рішення в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 12.09.2018 року сержантом патрульної поліції батальйону 4 роти 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Занудою Андрієм Андрійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №592535, згідно з якою позивач 12 вересня 2018 року о 07:07 год. у м. Дніпро, пр. Олександра Поля 24 водій рухаючи на ТЗ ROVER LEND д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку пріоритету 2.2 ПДР, а саме знак «стоп».
Зазначеною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Так, колегією суддів проаналізовано поновлення судом першої інстанції строку на оскарження позивачем постанови від 12.09.2018 року серії ЕАВ №592535.
Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
З оскаржуваної постанови від 12.09.2018 року серії ЕАВ №592535 вбачається, що у графі постанови про ознайомлення правопорушника з постановою відсутня відмітка про ознайомлення або відправку постанови рекомендованим листом на адресу правопорушника.
Натомість, позивач наголошує на тому, що про наявність постанови від 12.09.2018 року серії ЕАВ №592535 дізнався 15.08.2019 року, після звернення до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.
При цьому, жодних документально підтверджених доказів більш раннього ознайомлення позивача із винесеною відносно нього постановою матеріали справи не містять.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції обґрунтовано поновлено строк на оскарження постанови від 12.09.2018 року серії ЕАВ №592535.
Щодо суті інкримінованого позивачу правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Згідно з ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.2 Розділу 33 Дорожні знаки "Проїзд без зупинки заборонено" - забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.
В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
З викладеного вбачається, що передумовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є встановлення факту проїзду ТЗ, яким керував позивач, без зупинки у зоні дії знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з статтею 31 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеофіксацію проїзду ТЗ, яким керував позивача, без зупинки у зоні дії знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».
З цього приводу колегія суддів зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Тобто, у зв`язку із відсутністю в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 12.09.2018 року серії ЕАВ №592535 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.
Така правова оцінка наявних у справі доказів винуватості позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення узгоджується із сталою практикою Верховного Суду в аналогічних спорах, викладеною, зокрема у постанові від 30.05.2018 р. у справі № 337/3389/16-а та від 15.11.2018 року у справі № 524/7184/16-а.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Більше того, в матеріалах справи наявний лист т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції НП в Україні Хорольського О. від 29.08.2019 року у відповідь на заяву адвоката Кирилловой О.Ю., в якому вказується про неможливість надати відеозаписи з нагрудних відео реєстраторів працівників управління патрульної в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції за строком давності.(а.с.32-33)
Тобто, наявні в матеріалах справи відеозаписи жодним чином не можуть бути доказами вчинення адміністративного правопорушення, оскільки за своїм походженням є такими, що не стосуються розгляду адміністративної справи, за наслідком якого винесено постанову від 12.09.2018 року серії ЕАВ №592535.
Колегія суддів зазначає, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.
Таким чином, з огляду на те, що належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП матеріали справи не містять, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321,322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції – залишити без задоволення.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року –  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова