ПОСТАНОВА
Іменем України

14 лютого 2020 року 
Київ
справа №233/1783/16-а
адміністративне провадження №К/9901/30816/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Донецької митниці ДФС
на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від                 12 жовтня 2016 року (суддя Мартишева Т.О.)
та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року (судді: Васильєва І.А. (головуючий), Василенко Л.А., Гайдар А.В.)
у справі № 233/1783/16-а
за позовом ОСОБА_1 
до Донецької митниці ДФС 
про скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження в адміністративній справі,  
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Донецької митниці ДФС, в якому просила скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0010/700000000/16 від 29 березня 2016 року, згідно з якою її визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу; а справу про порушення митних правил закрити.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що постанова у справі про порушення митних правил № 0010/700000000/16 від 29 березня 2016 року прийнята відповідачем із порушенням вимог чинного законодавства на підставі не повно та не об`єктивно досліджених доказів. Позивач вважає, що в її діях відсутній склад порушення митних правил, передбачений статтею 485 Митного кодексу України, оскільки митне оформлення проводилося згідно з документами, які супроводжували товар. Крім того позивач зазначила, що за аналогічних обставин Донецька митниця ДФС прийняла ще одну постанову, відповідно до якої її визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 472 Митного кодексу України, тобто її двічі було притягнуто до відповідальності за одне ж те ж саме правопорушення.
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області постановою від 12 жовтня          2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року, адміністративний позов задовольнив частково: скасував постанову у справі про порушення митних правил № 0010/700000000/16 від 29 березня 2016 року, складену заступником начальника Донецької митниці ДФС Тарнавським Ю.М. відносно ОСОБА_1 . У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
Судові рішення мотивовані тим, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, а саме не доведено наявність вини та спеціальної протиправної мети щодо заявлення неправдивих відомостей у митній декларації, як того вимагає стаття 485 Митного кодексу України.
Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Донецька митниця ДФС звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. Зокрема, скаржник зазначив, що позивач не скористалася наданим їй правом здійснити фізичний огляд товару з метою перевірки його відповідності відомостям, зазначеним у товаросупровідних документах, тому неналежне виконання обов`язків декларанта свідчить про її вину у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України. 
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Донецької митниці ДФС.
Позивач не скористалася своїм правом подати заперечення/відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
28 лютого 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.
Суди попередніх інстанцій встановили, що 01 березня 2016 року головним державним інспектором другого відділу аналітично-пошукової роботи Управління боротьби з митними правопорушеннями Донецької митниці ДФС Козюберда В.В. складено протокол про порушення митних правил № 0010/700000000/16 відносно            ОСОБА_1 
29 березня 2016 року заступником начальника Донецької митниці ДФС     Тарнавським Ю.М. прийнято постанову у справі про порушення митних правил №0010/700000000/16, якою позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що складає 576   350,40 грн.
Як вбачається із вказаної постанови, 23 листопада 2015 року до митного поста «Краматорськ» Донецької митниці ДФС агент з митного оформлення вантажів та товарів ТОВ «ГЛАСКОМЕРЦ» ОСОБА_1 подала електронну митну декларацію типу IM40ДЕ № 700020000/2015/007893 на товар «верстат шліфувальний для холодної обробки листового скла (чистової обробки крайок), що був у використанні 1 шт». Вищезазначений товар надійшов на адресу ТОВ «ГЛАСКОМЕРЦ» від компанії             «ІТL SERVICE Ltd» (Drake Chembers, P.O. Box 3321, Road Town Tortola, British Virgin Island) в рамках зовнішньоекономічного контракту від 21 жовтня 2015 № 210015 на умовах поставки DAP м. Костянтинівка (Україна).
На підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару позивач разом із митною декларацією подала наступні документи: зовнішньоекономічний контракт від 21 жовтня 2015 року № 21105, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 13 листопада 2015 року № 2, рахунок-фактура від 13 листопада 2015 року №13111501, звіт про оцінку вартості товару від 19 листопада 2015 р. № 1266, згідно з яким вартість вказаного верстату складає 70   951,96 грн.
У митній декларації ОСОБА_1 визначила код товару згідно з УКТ ЗЕД - 8464201900 та заявила митну вартість у сумі 73   827,98 грн. Загальна сума митних платежів, що підлягала сплаті до Державного бюджету України, становила 23   624,96 грн, зокрема: ввізне мито - 3691,40 грн, додатковий імпортний збір - 3691,40 грн, податок на додану вартість - 16   242,16 грн.
Відповідно до Акта про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу за митною декларацією № 700020000/2015/007893 від 24 листопада 2015 року під час проведення митного огляду встановлено, що корпус верстата відповідає стану нового обладнання, а саме: на ньому відсутні сліди кріплення рами верстату до підлоги; кнопки керування не затерті; металеві кожухи у плівці; будь-які пошкодження, які вказують на те, що вказаний верстат був у використанні, відсутні; на верстаті закріплені металеві пластини, на яких зазначено рік виготовлення - 2015.
01 грудня 2015 року Донецька торгово-промислова палата склала акт експертизи №ЭИ-156, згідно з яким серійні номери та рік виготовлення верстата не відповідає даним, заявленим у товаросупровідних документах; усі ознаки вказують на те, що верстат шліфувальний моделі SF 260, серійний номер 967-2015 є новим і не має ознак використання. 
25 січня 2016 року Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз складено висновок № 904/915 судової товарознавчої експертизи і експертизи матеріалів, речовин та виробів, відповідно до якого наданий на дослідження верстат шліфувальний для обробки листового скла моделі SF 260 № 967-2015 є новим, рік виготовлення його 2015, ринкова вартість станом на 23 листопада 2015 року становить 814   051,46 грн.
Управлінням адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Донецької митниці ДФС визначена митна вартість товару «верстат шліфувальний для холодної обробки листового скла» за кодом згідно з УКТЗЕД 8464201900 станом на 23 листопада 2015 року на підставі наявних у митниці відомостей, яка складає         674 193 грн. (лист від 27 січня 2016 року № 70/05-70-25). Також Управлінням зроблено розрахунок митних платежів, що підлягали сплаті до Державного бюджету України станом на 23 листопада 2015 року та складають 215   741,76 грн, зокрема: ввізне мито - 33   709,65 грн, додатковий імпортний збір - 33   709,65 грн, податок на додану вартість - 148   322,46 грн. 
Таким чином, різниця між нарахованими декларантом за митною декларацією від     23 листопада 2015 року № 700020000/2015/007893 митними платежами та сумою платежів, яка підлягає сплаті до Державного бюджету України, складає 192   116,80 грн (ввізне мито - 30   018,25 грн, додатковий імпортний збір - 30   018,25 грн, податок на додану вартість - 132   080,30 грн).
Крім того, як встановили суди попередніх інстанцій, 01 грудня 2015 року головним державним інспектором другого аналітично-пошукового відділу Управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Донецької митниці ДФС Козюберда В.В. складено протокол про порушення митних правил № 0034/700000000/15 відносно позивача, на підставі якого постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 31 березня 2016 року у справі № 266/285/16-ц ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 Митного кодексу України, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару в сумі 814 051,46 грн. Постановою Апеляційного суду Донецької області від 13 травня 2016 року вказану постанову від 31 березня           2016 року у справі про адміністративне правопорушення скасовано, провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
Порядок провадження у справах про порушення митних правил, процесуальні дії та порядок їх проведення, оскарження постанов у справах про порушення митних правил визначено розділом ХІХ Митним кодексом України.
Відповідно до частини першої статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно зі статтею 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Статтею 485 Митного кодексу України передбачено, що склад вказаного вище правопорушення обумовлює наявність у діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі митної декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.
Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
За положеннями статті 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте всупереч вимогам вищенаведеної норми відповідач не встановив у діях  позивача наявність спеціальної протиправної мети щодо заявлення неправдивих відомостей у митній декларації. Про наявність такої мети не свідчать і подані декларантом під час митного оформлення документи, з яких вбачається, що імпортувався верстат шліфувальний для холодної обробки листового скла (чистової обробки крайок), що був у використанні.
Щодо доводів митного органу про те, що позивач не скористалася наданим їй правом здійснити фізичний огляд товару з метою перевірки його відповідності відомостям, зазначеним у товаросупровідних документах, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки вони не доводять умислу ОСОБА_1 на заявлення в митній декларації неправдивих даних. До того ж за положеннями частини другої статті 266 Митного кодексу України здійснення з дозволу митного органу фізичного огляду товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, є лише правом, а не обов`язком декларанта. 
Крім того Суд враховує, що в постанові Апеляційного суду Донецької області від         13 травня 2016 року у справі № 266/285/16-ц зазначено про наявність у матеріалах справи про порушення митних правил відповіді від компанії - постачальника обладнання, де останній визнає факт того, що повинен був поставити обладнання, яке було у використанні, але сталася помилка виключно з їх вини. 
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій), що кореспондується з положеннями частини четвертої статті 78 КАС України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Таким чином, з огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що в діях позивача відсутній склад порушення митних правил, передбачений статтею 485 Митного кодексу України, тому оскаржувана постанова від 29 березня 2016 року прийнята відповідачем протиправно.    
Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Керуючись статтями 343, 349, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Донецької митниці ДФС залишити без задоволення, постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                               І.А. Гончарова 

Судді                                                                                                                   І.Я. Олендер

                                                                                                                        Р.Ф. Ханова