ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/304/20 Справа № 175/2739/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.
за участю секретаря - Порубай М.Л., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільно нажитого майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 
про розподіл майна подружжя, –

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, який в жовтні 2018 року уточнив, та просив суд постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , на житловий будинок АДРЕСА_2 , земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 , автомобіль марки: VOLKSWAGEN, модель: TOUAREG, легковий універсал-В, номер шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2006, причіп марка: УВН, модель: НОМЕР_3 , легковий, номер шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , рік випуску 2015, автомобіль марка: SUZUKI, модель: GRAND VITARA, об`єм двигуна 1995, рік випуску 2007, держномер НОМЕР_6 , земельну ділянку площа (га) 0,010 в селі Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, в рівних частках, по 1/2 за кожним.
В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом про розподіл майна подружжя, в якому просила виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя кожному по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 117,3 кв.м., житловою площею 71,3 кв.м.; 1/2 частині земельної ділянки площею 0,0449 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 ), загальною площею 43,9 кв.м., житлова площа 29,6 кв.м.; 1/2 частині земельної ділянки площею 0,0990 га, яка розташована за адресою: Курилівська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: 1223756800:01:001:3138; визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль VOLKSWAGEN TOUREG, державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_7 , причіп для перевезення водної техніки УВН-810083, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_5 ; визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, державний номер НОМЕР_6 , 2007 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_8 ; стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію вартості різниці поділеного спільного сумісного майна подружжя у розмірі 179648,00 грн.; стягнути з відповідача фактично понесені нею судові витрати. В березні 2019 року ОСОБА_1 подала суду заяву про уточнення однієї позовної вимоги, а саме просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію вартості різниці поділеного спільного сумісного майна подружжя у розмірі 89 824 грн. а інші позовні вимоги зустрічного позову залишити без змін в редакції зустрічної позовної заяви від 09 листопада 2018 року.
В обґрунтування своїх позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вказали, що під час шлюбу ними було придбане майно: житловий будинок АДРЕСА_2 , земельна ділянка площею 0,0449 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , квартира АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,0990 га, яка розташована за адресою: Курилівська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: 1223756800:01:001:3138, автомобіль VOLKSWAGEN TOUREG, державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, чорного кольору, VIN WVGZZZ7LZ7D020517, причіп для перевезення водної техніки УВН-810083, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_5 , автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, державний номер НОМЕР_6 , 2007 року випуску, чорного кольору, VIN JSAJTD54V00261000. Після розірвання шлюбу згоди про поділ майна між ними не досягнуто, а тому вважають, що спільне майно повинно бути розділено, внаслідок чого звернулися до суду з вищевказаними позовами.
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року вирішено розділити нерухоме майно між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , набуте у шлюбі, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , право власності кожного на:
-1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 117,3 кв.м., житловою площею 71,3 кв.м.;
-1/2 частину земельної ділянки площею 0,0449 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
-1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м.;
-1/2 частину земельної ділянки площею 0,0990 га, яка розташована за адресою: Курилівська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: 1223756800:01:001:3138.
Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , право власності на автомобіль VOLKSWAGEN TOUREG, державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, чорного кольору, VIN-код № НОМЕР_7 та право власності на причіп для перевезення водної техніки УВН-810083, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_5 .
Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , право власності на автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, державний номер НОМЕР_6 , 2007 року випуску, чорного кольору, VIN-код № НОМЕР_8 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію різниці вартості поділеного спільного сумісного майна подружжя у розмірі 89 824,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість експертної оцінки для визначення ціни позову у розмірі 3900 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 3287 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 3524 грн.
Не погодившись із таким рішенням суду в частині розподілу судових витрат,  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення суду в частині розподілу судових витрат і ухвалити нове рішення у цій частині про стягнення з ОСОБА_2 сплаченого ОСОБА_1 судового збору в сумі 5286,00 грн. та про відмову у стягненні з ОСОБА_1 судового збору на користь держави у розмірі 3524,00 грн.; змінити рішення суду, зазначивши в ньому про задоволення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 повністю; стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, сплачені за апеляційний перегляд.
В своїй апеляційній скарзі апелянт посилаються на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на неправильне застосування норм матеріального права, а також, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
ОСОБА_2 своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , не скористався.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду в оскаржуваній частині, а саме щодо розподілу судових витрат — скасувати; стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 5286 грн. 00 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 3524 грн. 00 коп.; в іншій оскаржуваній частині рішення суду — залишити без змін, з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 09 вересня 1995 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб сторін розірвано.
Під час шлюбу, за спільні кошти подружжям було придбане рухоме та нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 117,3 кв. м, житловою площею 71,3 кв.м., експертна вартість якої становить 2 418 194 грн. та земельна ділянка площею 0,0449 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер:1221455800:02:001:0468, експертна грошова оцінка якої становить 418 423 грн. згідно із звітом №0709-18\5 від 06 вересня 2018 року. Загальна вартість домоволодіння (житловий будинок із земельною ділянкою), розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , становить 2 836 617 грн. згідно звіту № 0709-08\6 про проведення оцінки вартості майна від 06 вересня 2018 року, а право власності на вищевказане майно зареєстровано 15 грудня 2016 року за ОСОБА_1 , що також не заперечується ОСОБА_2 . Також подружжям була придбана квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 43,9 кв.м., житлова площа 29,6 кв.м., право власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_2 26 травня 2004 року, що також не заперечується сторонами. Експертна грошова оцінка квартири становить 969 709 грн. згідно звіту №0709-18\4 від 06 вересня 2018 року. Окрім цього, подружжям була придбана земельна ділянка площею 0,0990 га, розташована за адресою: Курилівська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: 1223756800:01:001:3138, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори Астаховою О.С., реєстровий №2-722, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №755438112237, що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №129432841 від 02 липня 2018 року. Експертна грошова оцінка цієї ділянки становить 351593 грн. згідно із звітом №0709-18\7 від 06 вересня 2018 р.
Встановлено, що крім нерухомого майна сторони за час перебування у шлюбі придбали і рухоме майно, а саме: легковий автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, державний номер НОМЕР_6 , 2007 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_8 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 06.08.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 . Відповідно до звіту №0709-18\1 від 06 вересня 2018 року оціночна експертна вартість цього автомобілю становить 214087 грн.; легковий автомобіль VOLKSWAGEN TOUREG, державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, чорного кольору, VIN WVGZZZ7LZ7D020517, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 21.10.2015 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12 . Відповідно до звіту №0709-18\2 від 06 вересня 2018 року оціночна експертна вартість цього автомобілю становить 383133 грн.; причіп для перевезення водної техніки УВН-810083, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_5 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 згідно свідоцтва СХ0049442 від 15.04.2016 року. Відповідно до звіту №0709-18\3 від 06 вересня 2018 року оціночна експертна вартість цього автомобілю становить 10602 грн.
Угоди про добровільний поділ майна, що є у спільній сумісній власності, подружжям не досягнуто.
Враховуючи, що спірне майно набуте сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства, воно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому суд дійшов висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні та встановленому між сторонами порядку користування рухомим майном, визнавши за сторонами право власності за кожним на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 117,3 кв.м., житловою площею 71,3 кв.м., земельної ділянки площею 0,0449 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., земельної ділянки площею 0,0990 га, яка розташована за адресою: Курилівська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: 1223756800:01:001:3138; визнавши за ОСОБА_2 право власності на автомобіль VOLKSWAGEN TOUREG, державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску та право власності на причіп для перевезення водної техніки УВН-810083, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_5 ; визнавши за ОСОБА_1 право власності на автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, державний номер НОМЕР_6 , 2007 року випуску.
Загальна вартість усього спірного майна подружжя складає 4 765 741 грн., тобто вартість ідеальної долі кожного складає 2 382 870,50 грн. Вартість виділеного майна ОСОБА_2 складає 2 472 694,50 грн., а вартість виділеного майна ОСОБА_1 складає 2 293 046,50 грн., тобто вартість майна ОСОБА_1 є меншою від вартості ідеальної долі на 89824 грн., а вартість майна ОСОБА_2 відповідно є більшою на 89824 грн., тому суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути грошову компенсацію різниці вартості поділеного спільного сумісного майна подружжя у розмірі 89824 грн.
Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст.ст. 133, 141 ЦПК України, встановив, що ОСОБА_2 при подачі позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 5523 грн., а ОСОБА_1 при подачі зустрічного позову сплатила судовий збір у розмірі 5286 грн., судовий збір у розмірі 352,40 грн. при подачі заяви про забезпечення доказів та понесла додаткові витрати у вигляді вартості експертної оцінки для визначення ціни позову у розмірі 3900 грн., що також підтверджується Договором про надання послуг з оцінки №1404-15/1 від 06 вересня 2018 року та актом приймання-передавання послуг по незалежній оцінці №1404-15/1 від 08 вересня 2018 року.
Положенням ст. 4 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму, що в грошовому еквіваленті станом на 01 січня 2018 року (позов подано 11 липня 2018 року) 1% ціни позову становить 8810 грн. А тому суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави недоплачений при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 3287 грн., та з ОСОБА_1 стягнути на користь держави недоплачений судовий збір у розмірі 3524 грн.
Судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 352,40 грн., сплаченого ОСОБА_1 при подачі заяви про забезпечення доказів, віднесено за рахунок ОСОБА_1 .
Судові витрати у вигляді вартості експертної оцінки для визначення ціни позову у розмірі 3900 грн. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .
Колегія суддів переглядає оскаржуване рішення суду лише в частині вирішення судових витрат, оскільки в іншій частині рішення суду апелянтом не оскаржується.
Статтею 133 ЦПК України, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволенні у повному обсязі, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання зустрічної позовної заяви, у розмірі 5286 грн. 00 коп.
Крім того, з`ясувавши несплату в повному обсязі судового збору, суд стягнув з ОСОБА_1 на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі 3524 грн., проте, не врахував положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, що судові витрати в разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що вказана сума повинна бути стягнута на користь держави з ОСОБА_2 .
Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що стягнення з неї судового збору в розмірі 3524 грн. додатково не грунтується на вимогах закону та суперечить нормам процесуального права. Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 134 ЦПК України суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. 
Також, не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 про зміну оскаржуваного рішення, зазначивши в ньому про задоволення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 повністю. Як вбачається, в своєму рішенні суд першої інстанції зазначив, що він дійшов висновку про необхідність часткового задоволення основного позову ОСОБА_2 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 (а.с. 178, абз. 3). А тому, зміна рішення суду в зазначеній частині не є необхідним. 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1  необхідно задовольнити частково, а рішення суду в оскаржуваній частині, а саме щодо розподілу судових витрат — скасувати; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 5286 грн. 00 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 3524 грн. 00 коп.; в іншій оскаржуваній частині рішення суду — залишити без змін.
Колегією суддів встановлен, що апелянтом сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1057,20 грн. 
Водночас, колегія суддів позбавлена можливості стягнути судові витрати, сплачені за апеляційний перегляд, оскільки сплата судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду в частині розподілу судових витрат не передбачена законодавством. 
Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 про її право звернутися до суду апеляційної інстанції з клопотанням про повернення судового збору за подання апеляційної скарги як помилково сплачений. 
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019року в оскаржуваній частині, а саме щодо розподілу судових витрат — скасувати.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 5286 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 3524 грн. 00 коп.
В іншій оскаржуваній частині рішення суду — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                        В.С. Городнича

Судді:                                                                О.П. Варенко

                                                                        О.В. Лаченкова