ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 року                                                                      Справа №  908/2149/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді        Березкіної О.В. (доповідач),
                      суддів        Іванова О.Г., Чус О.В.
Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.   
Представники сторін:
від скаржника: Артюхіна К.Ю., довіреність №0-8-0.62-4/62-20  від 02.01.2020 р.,  представник;
інші учасники процесу не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області
на рішення  Господарського суду Запорізької області від 08.10.2019 року ( суддя Топчій О.А.) у справі    № 908/2149/19
за позовом  Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м.Запоржжя, вул. Українська, 50)  
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Азовський тваринницький комплекс” (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 86)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Кіровська сільська рада Токмацького району Запорізької області (71774, Запорізька обл., Токмацький р-н, с. Лагідне, вул. Центральна, б. 110-А)
про стягнення коштів.

                                                    ВСТАНОВИВ:

 Позивач – Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області звернувся до  Товариства з обмеженою відповідальністю “Азовський тваринницький комплекс”  із позовом про стягнення  51029, 29 грн. штрафу та 4555, 46 грн. пені.
          Рішенням Господарського суду Запорізької  області від 08.10.2019 року у справі №908/2149/19 в задоволенні позову Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Азовський тваринницький комплекс” про стягнення коштів - відмовлено.  
           Не погодившись із вказаним рішенням,  позивач – Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області   звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив  скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 08.10.2019 року по справі № 908/2149/19, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області у повному обсязі.
В обґрунтування  своєї скарги апелянт посилається на неправильне застосування норм матеріального права.
Зокрема, апелянт  вважає, що  суд  не розмежував  поняття  моменту укладання договору та моменту його державної реєстрації, а тому   суд помилково зазначив, що  момент  укладання договору  це момент державної реєстрації права.
На думку апелянта,  суд дійшов невірного висновку про неукладеність договору, оскільки  сторони досягли згоди  щодо усіх істотних умов договору, він був підписаний сторонами, а тому   він   є укладеним, його не було розірвано, а  тому недотримання відповідачем  обов`язку щодо  сплати орендної плати - не пізніше трьох банківських днів з дня укладення відповідного договору , є підставою для стягнення штрафних санкцій. 
Апелянт  зазначає, що  суд не врахував  відсутність законодавчо визначених підстав для  припинення дії договору  оренди,  що також   спростовує висновки  суду про  те, що він є неукладеним.
Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.01.2020 провадження за апеляційною скаргою  призначено  в судовому засіданні на 29.01.2020року  на 09 год.30хв.
Відповідно до п.2.7.2 Засад використання  автоматизованої системи документообігу суду у Центрального апеляційному господарському суді, у зв"язку з відрядженням судді Чус О.В. розгляд справи призначений на 29.01.2020  не відбувся ( інформаційна довідка).
Враховуючи усунення обставин, пов"язаних з відрядженням судді Чус О.В., ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2020 року провадження за апеляційною скаргою  призначено  в судовому засіданні на 03.03.2020року  на 09 год.30хв.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення  суду  скасувати та задовольнити позовні вимоги.
Відповідачем – Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовський твариницький комплекс» надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи позивача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення – без змін,  апеляційну скаргу – без задоволення (а.с.143, т.1), та розглянути справу без його участі.

03.03.2020 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

 Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний  апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, 19.03.2019 за результатами проведених електронних земельних торгів №1109 між Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області - орендодавець та ТОВ “Азовський тваринницький комплекс” - орендар укладено договір оренди землі, за умовами п. 1 якого орендодавець надає на підставі протоколу проведення електронних торгів №1187 від 19.03.2019, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 2325281600:01:001:0048,  яка розташована на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за межами населеного пункту.
          Листом №28-8-0.10-1637/2-19 від 02.04.2019 Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області звернулося до ДП “СЕТАМ” щодо наявності накладення електронного цифрового підпису переможцем електронних торгів ТОВ “Азовський тваринницький комплекс” на договір оренди землі.  
          Листом №1325/6055-06-19/1.4 від 15.04.2019 ДП “СЕТАМ” повідомило, що перевіркою встановлено наявність електронних цифрових підписів вищезазначеного договору оренди землі 19.03.2019. при цьому також зазначено, що після підписання договору організатором та переможцем стан торгів змінюється на “Очікується оплата”. Згідно з даними системи - торги було анульовано організатором зі стану “Очікується оплата”. 
На запит Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області №18-8-0.10-1708/2-19 від 04.04.2019 Кіровською сільською радою повідомлено (лист №130 від 08.04.2019), що за період з 19.03.2019 по 01.04.2019 від орендаря ТОВ “Азовський тваринницький комплекс” орендна плата за земельну ділянку площею 12,0000 га в сумі 104      038,54 грн не надходила. 
Листом №28-8-0.62-3608/2-19 від 12.07.2019 позивач звернувся до відповідача з вимогою сплати штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої договором від 19.03.2019 та пеню у розмірі 0,005 відсотків несплаченої суми за кожен день прострочення за невиконання умов п. 8 договору оренди землі від 19.03.25019.
Листом №26/07/19-юр.1 від 26.07.2019 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для стягнення сум штрафу та пені з огляду  на скасування організатором електронних торгів. Крім того зазначив, що договір оренди сторонами в письмовому вигляді не підписано та у встановленому законом порядку не зареєстровано.
Звертаючись до відповідача з вимогою про стягнення на підставі пункту 13 договору сум штрафу та пені за невиконання відповідачем умов п. 8 укладеного між сторонами договору оренди земної від 19.03.2019, позивач – Головне управління Дергеокадастру у Запорізькій області, посилався на те, що за результатами електронних торгів 19.03.2019 сторонами за допомогою електронних цифрових підписів підписано договір оренди землі. Відповідачем в порушення умов п. 8 договору не сплачувалася орендна плата, у зв`язку з чим на підстав п. 13 зазначеного договору у позивача виникло право для застосування до відповідача заходів відповідальності у вигляді сплати штрафу у розмірі 100% річної орендної плати – 51029,29 грн та пені у розмірі 0,05% несплаченої суми за кожний день прострочення -  4 555,46 грн.   
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що  оскільки торги були анульовані самим організатором, договір оренди, укладений сторонами на підставі зазначених електронних торгів не пройшов державної реєстрації у встановленому порядку, відтак правові підстави для внесення відповідачем орендної плати за землю відсутні, і, як наслідок, у позивача відсутні  підстави для застосування до відповідача заходів відповідальності, передбачених спірним договором. 
          Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
За умовами ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За приписами ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
В силу ч. 1 ст. 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.
Частиною 2 статті 6 Закону України “Про оренду землі” передбачено, що у разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурсних засадах підставою для укладення договору є результати аукціону. 
Частиною 1 статті 135 Земельного кодексу України передбачено, що земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзісу земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення торгів.
Відповідно до ч. 24 ст. 137 Земельного кодексу України договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки між організатором земельних торгів і переможцем торгів укладається безпосередньо в день проведення торгів, крім випадків, передбачених частиною двадцять дев`ятою цієї статті.
Частиною 26 ст. 137 Земельного кодексу України встановлено, що право на земельну ділянку, набуте за результатами проведення торгів, підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом.
Статтями 125, 126 ЗУ України, встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”.
Відповідно до п.2 ч.1. ст. 4 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” державній реєстрації прав підлягають зокрема: речові права, похідні від права власності право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).                                     
Земельним кодексом України у частинах 1, 2, 5 ст. 138 передбачено, що земельні торги за лотом вважаються такими, що відбулися, після укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки.
Земельні торги можуть бути скасовані або визнані такими що не відбулися, чи їх результати можуть бути анульовані. Результати торгів анулюються організатором земельних торгів у разі відмови переможця від укладення договору купівлі-продажу або договору оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, а також у разі несплати переможцем в установлений строк належної суми за придбаний лот.
Відповідно до ч. 1. та ч.2. статті 638 Господарського процесуального кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору. 
Договір набуває чинності з моменту його укладення.
Частиною першою статті 210 Цивільного кодексу, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
У постанові від 19 лютого 2014 року у справі № 0426/14068/2012 (провадження № 6-162цс13) Верховний Суд України зробив висновок, що моментом укладення договору оренди земельної ділянки є момент, коли сторони, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами. Однак указав, що цивільні права та обов`язки, тобто чинність, договір набуває після його державної реєстрації.
За приписами ч. 2 ст. 640 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Відповідно до  статті 17 Закону України « Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.
Верховний суд у складі Касаційного господарського суду у постанові від 29.01.2018 у справі №917/108/18 вказав, що набрання договором чинності є момент у часі, коли починають діяти права та обов`язки за чим договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виконання яких було спрямовано волевиявлення сторін.
У п. 37, 38 постанови Великої Палати Верховного суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 зазначено, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.
Також, у постанові Великої Палати Верховного суду від 30.05.2018 року у справі №150/928/14-а зроблено висновки, що право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Окрім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, громадянам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає після укладання договору оренди та його державної реєстрації у встановленому законом порядку.
З аналізу положень ст. 210 та ч. 2 ст. 640 ЦК України вбачається, що правове значення державної реєстрації полягає в тому, що правочин, який підлягає державній реєстрації, є вчиненим (укладеним) з моменту її проведення та з моменту  передання  майна.
Як наслідок, за недотриманням  цих умов  правочин (договір) вважається неукладеним.
У постанові від 19 лютого 2014 року у справі № 0426/14068/2012 (провадження № 6-162цс13) Верховний Суд України зробив висновок, що моментом укладення договору оренди земельної ділянки є момент, коли сторони, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами. Однак указав, що цивільні права та обов`язки, тобто чинність, договір набуває після його державної реєстрації.
З позовної заяви вбачається, що підставою звернення позивача до суду з вимогою стягнути з відповідача суми штрафу та пені, передбачених пунктом 13 договору оренди землі від 19.03.2019, є невиконання відповідачем умов пункту 8 договору оренди, а саме: невнесення орендної плати у встановленому розмірі та у встановлені договором строки.
В той же час, з матеріалів справи вбачається та не заперечується самим позивачем, що електронні торги скасовано самим організатором – Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області зі стану “Очікується оплата”.
Враховуючи, що торги були анульовані самим організатором, договір оренди, укладений сторонами на підставі зазначених електронних торгів не пройшов державної реєстрації у встановленому порядку, вказана земельна ділянка не була передана  орендарю для фактичного  користування,  відтак, господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку  про те, що  договір оренди  є неукладеним, а тому  правові підстави для внесення відповідачем орендної плати за землю відсутні, і, як наслідок, у позивача відсутні  підстави для застосування до відповідача заходів відповідальності, передбачених спірним договором. 
Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними  і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.
Таким чином, господарський суд Запорізької області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав     їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до    ст. 276 Господарського процесуального кодексу України      є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення  суду першої інстанції - без зміни.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на  апелянта - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області. 

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області  – залишити без задоволення.
Рішення  Господарського суду Запорізької  області від 08.10.2019 року  у справі                   № 908/2149/19 – залишити без змін.
          Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області .
 Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 Повний текст постанови виготовлено та підписано 04.03.2020року.

Головуючий суддя                                                                            О.В.Березкіна  

Суддя                                                                                                   О.Г.Іванов

Суддя                                                                                                    О.В.Чус