УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 січня 2020 року
м. Київ
справа № 175/2407/19
провадження № 51-133ска20
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого           Мазура М. В.,
суддів                        Могильного О. П., Наставного В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського  апеляційного суду від 06 грудня 2019 року,у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП).
Суть питання
На електронну адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій останній, не погоджуючись з постановою судді Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2019 року, постановленої у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, порушує питання про її скасування та передачі справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
З матеріалів провадження за скаргою убачається, що постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і зарито провадження по справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.
Суддя Дніпровського апеляційного суду постановою від 06 грудня 2019 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2019 року, та повернув його апеляційну скаргу.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а право на касаційне оскарження – лише у визначених законом випадках. 
За правилами статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду. 
При цьому нормами КУпАП не передбачена можливість касаційного оскарженняпостанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення. 
Крім того, статтею 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, однак оскаржувані постанови до цього переліку не входять.
Таким чином, виходячи з положень пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України, статей 294 КУпАП, 424 КПК оскаржене рішення не може бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на викладене, оскільки  ОСОБА_1 у касаційній скарзі ставить питання про скасування судового рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, Верховний Суд, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК вважає, за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2019 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
М. В. Мазур                               О. П. Могильний                       В. В. Наставний