Справа №591/6038/19 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальована-Когер В. В.	
Номер провадження 33/816/118/20 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/6038/19 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 02.10.2019, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 
визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3   просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу правопорушення, оскільки огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою недозволеного для використання технічного засобу, розгляд справи відбувся без її участі, внаслідок чого вона була позбавлена можливості реалізувати свої права, суд не викликав і не допитав свідків, а також не врахував, що з часу отримання посвідчення водія вона жодного разу не притягувалася до адміністративної відповідальності, інших пунктів ПДР не порушила, будь-якої шкоди не завдано, не створила небезпечної обстановки на дорозі, щиро кається, у разі позбавлення права керування т/з втратить роботу, пов`язану з перевезенням вантажу. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вона копію постанови судді отримала лише 22.01.2020.
Постановою судді Зарічного районного суду м. Сум від 02.10.2019 ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на неї накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн із позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 384,20 грн судового збору.
Згідно постанови судді, ОСОБА_4 16.09.2019 близько 03:26 біля будинку № 41А по вул. Інтернаціоналістів в м. Суми керувала т/з Ford Fusion н. з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено показом газоаналізатора Алкотест Драгер, який показав 0,95 проміле, чим порушила п. 2.9а ПДР.
Будучи згідно ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеною у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_4 в судове засідання 11.02.2020 не з`явилася та надала письмову заяву, в якій просить розглянути подану нею апеляційну скаргу без її участі, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності цієї особи.
Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і її копія протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
ОСОБА_4 не була присутня під час прийняття суддею рішення, копію постанови отримала тільки 22.01.2020, а тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки пропущений з поважних (об`єктивних) причин.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 277566 віл 16.09.2019, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що ОСОБА_4 керувала т/з у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9а ПДР, що відповідає обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме:
? роздруківкою показників огляду ОСОБА_4 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest-6820», який проведений 16.09.2019 о 03:59, результат тесту - 0,95 0/00;
? актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_4 погодилася з результатами огляду на стан сп`яніння, про що у відповідній графі «з результатами згоден» поставила свій підпис;
? письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , згідно яких 16.09.2019 близько 04:00 ОСОБА_4 у їх присутності пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest», результат огляду склав - 0,95 0/00, з яким вона погодилася. Також їй роз`яснені права згідно ст. 63 КУ і ст. 268 КУпАП;
? відеозаписами з патрульного поліцейського автомобіля та персонального мобільного відеореєстратора працівника поліції, з яких убачається як екіпажом патрульної поліції зупинений т/з під керуванням водія ОСОБА_4 , у якої виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. У присутності свідків водій пройшла відповідний огляд за допомогою спеціального технічною пристрою, результат огляду склав - 0,95 0/00, з яким вона погодилася.
Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП). Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час апеляційного розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, оскільки ці письмові пояснення свідків містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами в справі, ураховуючи той факт, що ці свідки, будучи повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростували перед апеляційним судом у будь-який спосіб викладені ними у письмових поясненнях обставини. 
Вказана правова позиція не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ в своєму рішенні у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно якого необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п.п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у цьому конкретному випадку, на переконання апеляційного суду, мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.
Зокрема, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинення правопорушення, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винною, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою недозволеного для використання технічного засобу, то вони не заслуговують на увагу, оскільки підставою для експлуатації ЗВТ є сертифікат перевірки його типу, що відповідає вимогам ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності.
Зокрема, ЗВТ газоаналізатор Alcotest Drager Safety AG & Co. KGaA Revalstra?e 1, 23560 Lubeck, Germany має сертифікат № UA.TR.001 101-17, виданий 05.10.2017 та діє до 05.10.2027. Відповідно сервісної книжки до приладу Drager Alcotest 6820 № ARHF-0034 період між сервісами, градуюванням та повірками складає не менше ніж 1 раз на 12 місяців, а згідно відомостей про сервіс датою здійснення передостанньої державної повірки є 25.09.2018 (державне свідоцтво про повірку робочого ЗВТ 12-01/6368), а датою наступного обов`язкового градуювання та державної перевірки - 25.09.2019, тобто огляд ОСОБА_4 на стан сп`яніння проведений шляхом використання працівниками поліції дозволеного ЗВТ із чинним свідоцтвом про повірку цього засобу.
Є необґрунтованими і не підлягають задоволенню також твердження ОСОБА_4 щодо розгляду справи без її участі та порушення внаслідок цього її прав, так як незважаючи на те, що розгляд протоколу про адміністративне правопорушення був призначений на 02.10.2019, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, хоча вона була ознайомлена з місцем і часом розгляду протоколу у суді, що убачається із відеозапису подій, тому суддя суду першої інстанції дійшла правильного висновку про можливість розгляду справи у її відсутність, оскільки остання сповіщена про місце та час розгляду справи і від неї не надійшло обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи, що узгоджується з вимогами ст. 268 КУпАП.
Адміністративне стягнення суддею суду першої інстанції накладене на ОСОБА_4 виключно в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги про те, що з часу отримання посвідчення водія вона жодного разу не притягувалася до відповідальності, інших пунктів ПДР не порушила, будь-якої шкоди не завдано, не створила небезпечної обстановки на дорозі, щиро кається, у разі позбавлення права керування т/з втратить роботу, пов`язану з перевезенням вантажу, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки вони не можуть впливати на безальтернативне стягнення, установлене законом.  
Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що досліджені докази у своїй сукупності і взаємозв`язку є достатніми для доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи дотримані положення ст. 268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Сум від 02.10.2019.
Постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 02.10.2019 відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а її апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Рунов В. Ю.