ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" лютого 2020 р.           Справа№ 910/10063/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Куксова В.В.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Тищенко А.І. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
на рішення Господарського суду міста Києва 
від 15.10.2019 (повний текст складено 09.09.2019) 
у справі № 910/10063/19 (суддя Смирнова Ю.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 109994,84 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) збитків у розмірі 109994,84 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, здійснюючи перевезення власних вагонів позивача №№59664516, 61012274, 55331540, 63161186, 63783906, 61077038, 61853230, 53450763, 56863558, 60351954, 52523016, 55022339, 56558943, 61849907, 52276409, 55962310, 62609219, 53504346 не виконав покладеного на нього обов`язку забезпечити збереженість майна та допустив пошкодження (розукомплектування) вказаних залізничних вагонів. У зв`язку з цим, вказані вагони були направлені на технічне обслуговування, а позивач поніс збитки, пов`язані з придбанням деталей та технічним обслуговуванням відповідних вагонів, які не були відшкодовані відповідачем.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська Залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" збитки у розмірі 109994,84 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Регіональна філія "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/10063/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням судом норм процесуального та матеріального права. Зазначає при цьому, що не дивлячись на те, що був зафіксований факт несанкціонованого втручання у діяльність залізничного транспорту, а саме крадіжка деталей з вагонів невстановленими особами, з боку позивача не було здійснено жодних заходів щодо співпраці з правоохоронними органами, а саме не здійснено жодних заходів та не надано жодних доказів щодо подачі заяви до правоохоронних органів про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" потерпілою стороною.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2019 апеляційну скаргу Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/10063/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., судді Шаптали Є.Ю., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 задоволено клопотання Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/10063/19. Відновлено Регіональній філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/10063/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/10063/19. Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.
10.12.2019 від позивача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшли заперечення на апеляційну скаргу у справі №910/10063/19, відповідно до яких останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін. Зазначаючи при цьому, що позивач є власником (орендарем) спірних вагонів, що вказано у самих залізничних накладних у графі 20 «найменування вантажу» залізничної накладної, яка складалась АТ «Укрзалізниця» на підставі автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів, яка ведеться Філією «Головний інформаційно-обчислювальний центр» АТ «Укрзалізниця».
Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (частина 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що предметом розгляду у справі № 910/8163/19 є вимоги про стягнення 109037,34 грн., вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України.
З огляду на малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, колегія суддів вирішила розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження на підставі частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України.
У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, у січні-березні 2019 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" здійснювало перевезення вантажних вагонів власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс", саме: №№59664516, 61012274, 55331540, 63161186, 63783906, 61077038, 61853230, 53450763, 56863558, 60351954, 52523016, 55022339, 56558943, 61849907, 52276409, 55962310, 62609219, 53504346 за залізничними накладними №№20400, 20272, 34987495, 621748, 619577, 468637, 37162, 20716, 20708, 20710, 469478, 469528, 469254, 36954402, 43588045, 40791352 (47160833), 37941, 41393273 відповідно.
На станції Терни (код станції 457303) та станції Ароматна (код станції 454606) було виявлено пошкодження (розкомплектування) вищевказаних вагонів, про що структурним підрозділом "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", структурним підрозділом "Експлуатаційне вагонне депо Батуринська" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та структурним підрозділом "Експлуатаційне вагонне депо Кам`янське" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" складено акти про пошкодження вагона (форма ВУ-25М), а саме: акт про пошкодження вагона №59664516 від 03.02.2019, складений 01.02.2019, акт про пошкодження вагона №61012274, складений 03.02.2019, акт про пошкодження вагона №55331540, складений 03.02.2019, акт про пошкодження вагона №63161186, складений 03.02.2019, акт про пошкодження вагона №63783906, складений 03.02.2019, акт про пошкодження вагона №61077038, складений 04.02.2019, акт про пошкодження вагона №61853230, складений 04.02.2019, акт про пошкодження вагона №53450763, складений 05.02.2019, акт про пошкодження вагона №60351954, складений 05.02.2019, акт про пошкодження вагона №52523016, складений 06.02.2019, акт про пошкодження вагона №55022339, складений 06.02.2019, акт про пошкодження вагона №56558943, складений 06.02.2019, акт про пошкодження вагона №61849907, складений 01.02.2019, акт про пошкодження вагона №52276409, складений 02.02.2019, акт про пошкодження вагона №55962310, складений 02.02.2019, акт про пошкодження вагона №62609219, складений 05.02.2019, акт про пошкодження вагона №53504346, складений 14.02.2019.
Вагони №№59664516, 61012274, 55331540, 63161186, 63783906, 61077038, 61853230, 53450763, 56863558, 60351954, 52523016, 55022339, 56558943, 61849907, 52276409, 55962310, 62609219, 53504346 в подальшому були направленні на технічне обслуговування внаслідок розукомплектування ручного стоянкового гальма, про що свідчать відповідні повідомлення форми ВУ-23М №6348 від 03.02.2019, №6139 від 03.02.2019, №3189 від 03.02.2019, №6131 від 03.02.2019, №6123 від 15.02.2019, №6187 від 15.02.2019, №6200 від 18.02.2019, №6238 від 15.02.2019, №6239 від 15.02.2019, №6242 від 15.02.2019, №6270 від 15.02.2019, №6282 від 15.02.2019, №6273 від 06.02.2019, №5660 від 01.02.2019, №5687 від 02.02.2019, №9503 від 02.02.2019, №9512 від 05.02.2019, №9521 від 14.02.2019.
Відповідно до повідомлень (форма ВУ-36М) №3193 від 15.02.2019, №6701 від 21.03.2019, №3189 від 15.02.2019, №3193 від 15.02.2019, №3189 від 15.02.2019, №3189 від 15.02.2019, №3213 від 18.02.2019, №3189 від 15.02.2019, №3189 від 15.02.2019, №3191 від 15.02.2019, №3189 від 15.02.2019, №3189 від 15.02.2019, №3193 від 15.02.2019, №2273 від 05.03.2019, №2273 від 05.03.2019, №1166 від 15.03.2019, №1168 від 15.03.2019, №1170 від 18.03.2019 встановлено, що вагони №№59664516, 61012274, 55331540, 63161186, 63783906, 61077038, 61853230, 53450763, 56863558, 60351954, 52523016, 55022339, 56558943, 61849907, 52276409, 55962310, 62609219, 53504346 відремонтовані та їх визнано придатними до експлуатації.
Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з необхідністю складання актів про пошкодження вагонів форми ВУ-25М позивач звернувся із заявою за вих.№634/ДВ від 11.02.2019 до начальника структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Батуринська" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", заявою за вих.№498/ДВ від 04.02.2019 до начальника структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ - Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та заявою за вих.№1036/ДВ від 26.02.2019 до начальника структурного підрозділу "Вагонне депо Кам`янське" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", що підтверджується описом вкладень та фіскальним чеком ПАТ "Укрпошта".
З метою складання комерційних актів форми ГУ-22 Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" звернулось до начальника станції Терни структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" із заявою за вих.№633/ДВ від 11.02.2019, до начальника станції Ароматна структурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" із заявою за вих.№497/ДВ від 04.02.2019 та до начальника станції П`ятихатки структурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" із заявою за вих.№1035/ДВ від 26.02.2019, що підтверджується відповідними описами вкладень у цінний лист та фіскальними чеками відділення зв`язку.
При цьому на заяву №.497/ДВ від 04.02.2019 позивач отримав відповідь від відповідача про відсутність підстав для задоволення заяви про складання комерційних актів форми ГУ-22.
Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" звернулось зі скаргою за вих.№1360/ДВ від 12.03.2019 до начальника структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії начальника станції Терни структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", зі скаргою за вих.№1006/ДВ від 26.02.2019 до начальника структурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії начальника станції Ароматна структурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та зі скаргою за вих.№1540/ДВ від 21.03.2019 до начальника структурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії начальника станції П`ятихатки структурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" внаслідок того, що вказаними особами було відмовлено представникам позивача у складанні актів та не надано відповіді на заяви позивача про оформлення комерційних актів форми ГУ-22.
На скаргу за вих.№1360/ДВ від 12.03.2019 позивач отримав відповідь від відповідача за змістом якої Акціонерне товариство "Українська залізниця" повідомило, що складання комерційних актів про пошкодження порожніх вагонів (відсутності частин вагонів) нормативними документами не передбачено.
Внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" передало структурному підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", структурному підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Батуринська" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та структурному підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Кам`янське" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки останні використовуються у господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс", що підтверджується актами №14 від 27.02.2019, №15 від 27.02.2019, №30 від 31.03.2019, від 29.03.2019 та від 01.04.2019.
Відповідно до договору поставки №710/16 від 01.11.2016, специфікацій №17 від 02.10.2017, №20 від 02.01.2018, №28 від 01.06.2018 та №23 від 01.03.2018 до цього договору, позивачем у Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський ВРЗ" було придбано:
1. головну частину 270.023-1 у кількості 16шт на загальну суму 82768,70 грн.;
2. магістральну частину 483.010-01 у кількості 1 шт. на загальну суму 5629,04 грн.
3. ричаг горизонтальний 532.40.120-0СБ у кількості 2 шт. на загальну суму 1872,00 грн.
4. тяга гальмівна 723.40.071 у кількості 1 шт. на суму 290,40 грн.
Позивачем було оплачено дану продукцію згідно платіжних доручень №1140 від 19.02.2018, №6103 від 06.08.2018, №3480 від 03.05.2018.
Крім того позивачем, згідно договору поставки №235/16 від 13.04.2016 та специфікації від 17.04.2018 придбано у Публічного акціонерного товариства "Харківський метизний завод" гайки М12 ГОСТ 5915:2008 у кількості 0,46 кг на загальну суму 17,00 грн. Кошти були сплачені згідно платіжного доручення №3973 від 18.05.2018 на підставі виставленого рахунку №1004 від 12.04.2018.
За договором поставки №558/14 від 11.12.2014 та специфікації від 27.12.2017 року у Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "JIIK-PTI" було придбано прокладки 270.326 ТУУ 6 00152135.047-97 у кількості 11 шт. на загальну суму 164,34 грн, кошти були сплачені згідно платіжного доручення №778 від 05.02.2018 на підставі виставленого рахунку №50 від 17.01.2018.
Також на підставі договору поставки №773/12 від 15.11.2012 та специфікації від 05.11.2018 позивачем придбані у Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Харківтранс" гайки конусні для корпусу магістральної (головної) частини повітророзподільника В2-1-22 ГОСТ 2879-2006 у кількості 34 шт на загальну суму 1201,56 грн.
На підставі рахунку на оплату Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Харківтранс" №1014 від 31.10.2018, згідно платіжного доручення №9476 від 05.12.2018 позивачем оплачено вказані запчастини.
За договором поставки №59/14 від 10.02.2014, специфікації №38 від 10.04.2018 та специфікації №33 від 30.06.2017 у Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранспневматика" було придбано: авторежим 265 А-1 у кількості 1 шт. на загальну суму 3596,40 грн та авторегулятор РТРП-675М у кількості 1 шт. на суму 3297,60 грн. Кошти були сплачені згідно платіжного доручення №3242 від 24.04.2018 на підставі виставленого рахунку №ТП000000213 від 20.04.2018 та згідно платіжних доручень №6182 від 05.07.2017 та №7374 від 01.08.2017 на підставі виставленого рахунку №ТП000000297 від 03.07.2017.
Також на вагони були встановлені шпильки М12x70, які виготовляються у вагонному депо Дніпродзержинськ Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "JIемтранс" для встановлення на власні вагони, передача стороннім організаціям відбувається тільки з метою встановлення їх на власний (орендований) руховий склад Товариства з обмеженою відповідальністю "JIемтранс".
Для виготовлення шпильки М12х70 на підставі договору поставки №77/15-ПР-М від 09.02.2015 та специфікації від 17.09.2018 у Приватного акціонерного товариства "УГМК" було придбано арматуру 12 мм А240 ДСТУ 3760:2006, ГОСТ 7566-94. Кошти було сплачено згідно платіжного доручення №7507 від 27.09.2018 на підставі виставленого рахунку-фактури №Дн000007960 від 17.09.2018.
Так, на вагони були встановлені шпильки М12х70 у кількості 44 шт. на загальну суму 45,41 грн.
Таким чином внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів, Товариством з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" були понесені витрати на придбання запасних частин на загальну суму 98882,45 грн.
Відповідно до п.21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 15.03.1999 за №165/3458, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.
01.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" як замовником та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі начальника структурного підрозділу "Служба вагонного господарства" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" як виконавцем (найменування змінене на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі начальника структурного підрозділу "Служба вагонного господарства" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця") укладено договір на технічне обслуговування з відчепленням вантажних вагонів №ПР/В-18129/НЮдч, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням (далі - ТО з відчепленням) під час експлуатації вагонів власності замовника, орендованих вагонів, або вагонів, що знаходяться в оперативному управлінні, згідно договорів суборенди та даних довідки 2610 ГІОЦ УЗ, на момент передачі повідомлення 1354 з кодом 4, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку та на умовах, передбачених цим договором, за реквізитами, обумовленими переліком (додаток №2).
Послуги надаються на території одного із структурних підрозділів виконавця, обумовлених переліком, а саме структурний підрозділ "Експлуатаційне вагонне депо Батуринська" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", структурний підрозділ "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", структурний підрозділ "Вагонне депо Запоріжжя-Ліве" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", структурний підрозділ "Вагонне депо Кам`янське" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".
Деталі, придбані Товариством з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах були передані структурному підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", структурному підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Батуринська" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та структурному підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Кам`янське" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки останні використовуються у господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс", що підтверджується актами №14 від 27.02.2019, №15 від 27.02.2019, №30 від 31.03.2019, від 29.03.2019 та від 01.04.2019.
На виконання Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 15.03.1999 за №165/3458, у зв`язку з розкомплектуванням вагонів, останні були відправлені до структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", до структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Батуринська" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та до структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Кам`янське" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" для проведення ремонтних робіт, за наслідком виконання яких позивачем були понесені витрати по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони на загальну суму 11112,39 грн., що підтверджується актами №14 від 27.02.2019, №15 від 27.02.2019, №30 від 31.03.2019, №148/255 від 29.03.2019, №149/255 від 29.03.2019 та №41/50 від 01.04.2019, які підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками означених структурних підрозділів та позивача.
На підставі рахунків перелічених структурного підрозділів №39/253 від 08.02.2019, №159/253 від 27.02.2019, №160/253 від 27.02.2019, №122/253 від31.03.2019, №148/255 від 29.03.2019, №149/255 від 29.03.2019, №255/262 від 01.04.2019 позивачем було оплачено за виконані структурними підрозділами роботи, зокрема, суму 11112,39 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1295 від 20.02.2019, №2058 від 18.03.2019, №2059 від 18.03.2019, №3074 від 17.04.2019, №3105 від 18.04.2019, №3108 від 18.04.2019 та №4061 від 22.05.2019.
Спір у справі виник з огляду на те, що внаслідок незабезпечення схоронності (збереження) майна (вагонів) позивача при перевезенні залізничним транспортом, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу суму збитків, понесених останнім в результаті заміни розукомплектованих деталей на загальну суму 109994,84 грн. (вартість придбаних деталей на суму 98882,45 грн. + технічне обслуговування на суму 11112,39 грн.).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що оскільки при перевезенні належних (орендованих) позивачу вагонів залізницею не було дотримано вимог щодо їх збереження (схоронності), внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" були понесені витрати на оплату вартості ремонту з урахуванням вартості замінених деталей на загальну суму 109994,84 грн., покладення відповідальності на відповідача за заподіяні позивачу збитки є правомірним та справедливим.
Розглянувши апеляційну Акціонерного товариства "Українська залізниця", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне
Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до п.2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. 
Згідно з ст.5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. 
Відповідно до п.5.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 №17, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.02.2015 за №168/26613 перевезення власних вантажних вагонів у завантаженому і порожньому стані в усіх випадках (передислокація, ремонт тощо) оформляється перевізним документом (накладною) в електронному (із накладенням електронного цифрового підпису) або паперовому вигляді згідно з Правилами оформлення перевізних документів.
Судовою колегією встановлено, що Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" здійснювалось перевезення вантажних вагонів власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" за залізничними накладними №№20400, 20272, 34987495, 621748, 619577, 468637, 37162, 20716, 20708, 20710, 469478, 469528, 469254, 36954402, 43588045, 40791352 (47160833), 37941, 41393273.
Згідно з ст. 8 Статуту перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам.
За приписами п.3.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 №17, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.02.2015 за №168/26613, власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.
Відповідно до п.4.1 вказаних Правил, випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).
Колегія суддів зазначає, що прийняття відповідачем до перевезення спірних вагонів свідчить про те, що останні перебували у технічно справному стані.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, на станції Терни (код станції 457303) та станції Ароматна (код станції 454606) було виявлено пошкодження (розкомплектування) вагонів позивача, які полягали у розкомплектуванні ручного стоянкового гальма.
Відповідно до п.6.2.7 Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затвердженої наказом Укрзалізниці №264-Ц від 28.10.1997 (зі змінами та доповненнями згідно наказом №312-Ц від 07.06.2001), забороняється ставити в склад потягу вагони, гальмівне обладнання яких має хоча б одну з наступних несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПГ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз`єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.
Згідно п.6.2.1 зазначеної Інструкції при технічному обслуговуванні вагонів слід перевіряти дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно, замінити справними.
Таким чином, відсутність головної/магістральної частини повітророзподільника та/або розкомплектування ручного стояночного гальма та/або відсутність затяжки горизонтальних важелів є саме пошкодженнями вагону, а їх несправність є забороною для поставлення такого вагону в склад потягу.
За фактом встановлення відсутності вищезазначених деталей, вагони власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" були направлені на технічне обслуговування, про що свідчать оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М.
Відповідно до п.4.6 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №875/5096 обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця.
Згідно з п.п.20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458 пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці. Ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.
На виконання вищезазначених Правил, у зв`язку з розукомплектуванням вагонів №№59664516, 61012274, 55331540, 63161186, 63783906, 61077038, 61853230, 53450763, 56863558, 60351954, 52523016, 55022339, 56558943, 61849907, 52276409, 55962310, 62609219, 53504346, їх було відправлено до структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", до структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Батуринська" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та до структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Кам`янське" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" для проведення ремонтних робіт, що підтверджується повідомленнями про приймання вантажних вагонів із форми ВУ-36М.
Судом встановлено, що для ремонту пошкоджених вагонів позивачем було придбано та передано структурному підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", структурному підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Батуринська" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та структурному підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Кам`янське" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" необхідні деталі на загальну суму 98882,45 грн, а також здійснено оплату технічного обслуговування на суму 11112,39 грн.
Відповідно до п.22 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458, сума збитків за пошкодження вагона складається з: витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.1999 №551, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.1999 за №828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування; вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин; витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків; плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з п.14 цих Правил.
З наявних у матеріалах справи договорів поставки, специфікацій до них, договору на технічне обслуговування з відчепленням вантажних вагонів №ПР/В-18129/НЮдч від 01.02.2018 з додатковими угодами до нього та платіжних доручень позивача вбачається, що останнім було придбано та оплачено вартість необхідних деталей для ремонту розукомплектованих вагонів, технічне обслуговування вагонів (встановлення деталей на вагони) на загальну суму 109994,84 грн. (вартість придбаних деталей на суму 98882,45 грн. + технічне обслуговування на суму 11112,39 грн.).
Отже загальна сума витрат понесених позивачем на ремонт та транспортування розукомплектованих вагонів склала 109994,84 грн.
Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.
Вимогами ст.22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).
Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.
Проте, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.
Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.
Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення. 
Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. 
Відповідно до ч ч.1, 2 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Як зазначено у п.11 оглядового листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" від 29.11.2007 №01-8/91, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.
Відповідно до ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
Статтею ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.
За приписами п.110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.
Відповідно до п.114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було зниженого його вартість.
Згідно з п.2 ст.126 Статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди. 
Приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) належного позивачу майна (вагонів), завданої шкоди - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем в свою чергу не доведено суду належними та допустимими доказами, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з вини відповідача.
При цьому поданими документами підтверджується, що відповідач прийняв вагони до перевезення без заперечень та зауважень, а обов`язок відповідача забезпечувати схоронність вагонів передбачена ст.110 Статуту залізниць України, відповідно до якої залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами перевезення вантажів іншому підприємству.
Також не може бути підставою для звільнення відповідача від вказаного обов`язку і твердження відповідача про нездійснення позивачем дій та заходів щодо співпраці з правоохоронними органами щодо розкомплектування. Складені відповідачем Акти про пошкодження вагона (контейнера) форми ВУ-25М, за відсутності встановлених правоохоронними органами обставин крадіжки у межах кримінального провадження, не можуть вважатися такими, що підтверджують здійснення крадіжки деталей вагонів третіми особами. При цьому, в силу пункту 20 Правил складання актів (пункт 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, акт про пошкодження вагона (контейнера) складається у разі пошкодження вагона (контейнера) під час перевезення, навантаження, вивантаження вантажу, виконання маневрових робіт, а також в інших випадках для засвідчення обставин і розмірів пошкодження і є підставою для матеріальної відповідальності винних у пошкодженні згідно із статтею 124 Статуту залізниць України.
Дослідивши усі обставини та в їх сукупності, судова колегія дійшла до переконання, що оскільки при перевезенні належних (орендованих) позивачу вагонів залізницею не було дотримано вимог щодо їх збереження (схоронності), внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" були понесені витрати на оплату вартості ремонту з урахуванням вартості замінених деталей на загальну суму 109994,84 грн., покладення відповідальності на відповідача за заподіяні позивачу збитки є правомірним та справедливим, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" про стягнення збитків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі на суму, яка зазначена позивачем у позовній заяві, тобто у розмірі 109994,84 грн.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. 
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/3931/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. 
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. 
Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). 
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/10063/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/10063/19 - залишити без змін.
Матеріали справи №910/10063/19 повернути до господарського суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя                                                            В.В. Куксов 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                А.І. Тищенко