КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
Справа №  373/1575/18  Головуючий у суді першої інстанції: Керекеза Я.І.
апеляційне провадження № 22-ц/824/805/2020 Головуючий: Гаращенко Д. Р.
 
16 січня 2020 року                                                                                      м. Київ
 
Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:
головуючого                                   Гаращенка Д.Р.
суддів                                       Невідомої Т.О., Пікуль А.А.  
розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою  Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» представника Крилової Олени Леонідівни за довіреністю на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.03.2012 в розмірі 18199 грн. 97 коп., яка складається із тіла кредиту 2685 грн. 20 коп., нарахованих відсотків за користування кредитом 2679 грн. 90 коп., нарахованої пені 11492 грн. 01 коп., штрафу (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) 842 грн. 86 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 28.03.2012 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 4500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 
Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши кредит.
Відповідачем умови кредитного договору не виконувалися в повному обсязі, внаслідок чого станом на 09.07.2018 утворилася заборгованість.
Рішенням суду першої інстанції від 26.12.2018 року в задоволені позову АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року, представник ПАТ КБ «Приватбанк» Крилова О.Л., 10 вересня 2019 року, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.
Просила прийняти та долучити до матеріалів справи довідку про кредитний ліміт та видану карту, виписку по рахунку та фото відповідача, визнати їх доказами.
В обґрунтування апеляційних вимог Крилова О.Л. зазначила, що суд при постановлені рішення дійшов помилкового висновку, про відсутність договірних зобов`язань між сторонами, не надано доказів укладення кредитного договору, видачі кредиту та картки.
Апелянт вказав, що судом першої інстанції не було роз`яснено АТ КБ «Приватбанк» право щодо надання додаткових доказів на підтвердження своїх позовних вимог, тому АТ КБ «Приватбанк» був позбавлений можливості надати додаткові докази до суду першої інстанції.
Апелянт зазначила, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідач підписуючи анкету-заяву від 28.03.2012 року висловив свою згоду з формою договору та його умовами.
Свою згоду з умовами договору відповідач підтвердив користуючись наданими Банком коштами, що підтверджується графою розрахунку «Сума погашення за наданим кредитом». 
Судом першої інстанції не враховано, що АТ КБ "Приватбанк" виконало свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору. Надало кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту. 
Відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості.
Відповідно до  ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобов`язань за договором, клієнт  на вимогу Банку виконує зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і овердрафту), оплату винагороди банку.
Відповідно до п.1.1.3.1.9 Умов і Правил Банк зобов`язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати власнику картки виписки про стан карткових рахунків і про здійснені за минулий місяць операції за картрахунками. У разі підключення власника до системи Internet Banking (Приват24) виписки надаються через цей комплекс. У разі підключення клієнта до комплексу Mobile Banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунка шляхом використання функції СМС-повідомлень.
Представником позивача подано до суду копії наступних документів: розрахунок заборгованості відносно ОСОБА_1 станом на 01.04.2015 та 09.07.2018, який підписаний від імені представника банку без зазначення прізвища, імені та по батькові останнього та його посади ( а.с.6-8); анкету-заяву ОСОБА_1 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.9); витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» ( а.с. 10); Витяг із Умов і правил надання банківських послуг ( а.с. 15-29); копію паспорта відповідача ( а.с. 11-25).
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що Банком не доведено вимоги, наданий розрахунок заборгованості не є доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, не доведено укладення кредитного договору з відповідачем, видачі кредиту та картки, Умови та правила не містять підпису відповідача, тому їх не можна вважати складовою договору, погодження сторонами його істотних умов, вірності нарахувань та відповідно заборгованості перед Банком.  
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеній нормі процесуального закону. 
Як вбачається з матеріалів справи 28.03.2012 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг (а.с. 9).
Суду першої інстанції було надано розрахунок заборгованості відносно ОСОБА_1 станом на 01.04.2015 року та 09.07.2018 року, який підписаний від імені представника банку без зазначення прізвища, імені та по батькові останнього та його посади ( а.с.6-8); витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» ( а.с. 10); Витяг із Умов і правил надання банківських послуг ( а.с. 15-29); копію паспорта відповідача ( а.с. 11-25).
Відповідно до п.1.1.3.1.9 Умов і Банк зобов`язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати власнику виписки про стан карткових рахунків і про здійснені за минулий місяць операції за картрахунками. У разі підключення власника до системи Internet Banking (Приват24) виписки надаються через цей комплекс. У разі підключення клієнта до комплексу Mobile Banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунка шляхом використання функції СМС-повідомлень.
Пунктом 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобов`язань за договором, клієнт зобов`язаний на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і овердрафту), оплату винагороди банку.
Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, не вбачається за можливе перевірити правильність нарахувань відповідних сум. 
Жодних роз`яснень та доказів щодо принципу складення даного розрахунку справа не містить. Незрозуміло, з яких підстав позивачем нарахована пеня, розмір якої є завищеним та не співмірним із самою сумою кредиту. 
Розрахунок наданий позивачем не містить підпису відповідальних осіб та не скріплений печаткою банку, а відтак не може бути належним та допустимим доказом у справі. Виписок із особового рахунку відповідача про рух коштів на ньому суду не надано. Подана позивачем анкета - заява позичальника також не містить даних про вид договору, реквізити розрахункових рахунків, номер платіжної картки.
Умови та Правила надання банківських послуг не засвідченні належним чином та не містять підпису боржника, що не може вважатися належним та допустимим доказом.
Крім того, суду першої інстанції не надано даних про направлення банком відповідачу вимоги про виконання ним зобов`язання по поверненню кредиту, що свідчить про невиконання самим банком умов договору, а факт невиконання боржником умов договору за таких обставин є недоведеним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Колегія суддів не приймає доводів апелянта про те, що Банк був позбавлений можливості подати доповнення до апеляційної скарги, враховуючи, що Банком подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с.36). 
Відповідно до клопотання позивача про розгляд справи за відсутності позивача, Банк зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ КБ «Приватбанк» відсутні (а.с. 37).
Колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та стягнення заборгованості за кредитним договором в зв`язку з його недоведеністю.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість ухвали не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» представника Крилової Олени Леонідівни за довіреністю залишити без задоволення. 
Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів, з дня складання повного тексту постанови суду, безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий                                                                                             Д.Р. Гаращенко

Судді                                                                                                         Т.О. Невідома

                                                                                                                     А.А. Пікуль