ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" січня 2020 р.           Справа№ 910/9370/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Алданової  С.О.
суддів:            Зубець  Л.П. 
          Мартюк  А.І. 
 
при секретарі судового засідання Позюбан А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2019 
у справі № 910/9370/19 (суддя Курдельчук І.Д.)
за позовом   Київської міської ради
до Приватного акціонерного товариства "ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ"
про  зобов`язання передати гуртожиток до комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача залучених мешканців гуртожитку у місті Київ по АДРЕСА_1 , а саме:
1. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
2. ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
3. ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ,
4. ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ,
5. ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ,
6. ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 ,
7. ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ,
8. ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_8 ,
9. ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_9 ,
10. ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_10 ,
11. ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_11 ,
12. ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_12 ,
13. ОСОБА_13 , РНОКПП НОМЕР_13 ,
14. ОСОБА_14 , РНОКПП НОМЕР_14 ,
16. ОСОБА_15 , РНОКПП НОМЕР_15 ,
17. ОСОБА_16 , РНОКПП НОМЕР_16 ,
18. ОСОБА_17 паспорт громадянина України НОМЕР_100 ,
19. ОСОБА_18 , РНОКПП НОМЕР_18 ,
20. ОСОБА_19 , РНОКПП НОМЕР_19 ,
21. ОСОБА_20 , РНОКПП НОМЕР_20 ,
22. ОСОБА_21 , РНОКПП НОМЕР_21 ,
23. ОСОБА_22 ,РНОКПП НОМЕР_22 ,
24. ОСОБА_23 , РНОКПП НОМЕР_23 ,
25. ОСОБА_24 , РНОКПП НОМЕР_24 ,
26. ОСОБА_25 , РНОКПП НОМЕР_25 ,
27. ОСОБА_26 , РНОКПП НОМЕР_26 ,
28. ОСОБА_27 ,РНОКПП НОМЕР_27 ,
29. ОСОБА_28 , РНОКПП НОМЕР_28 ,
30. ОСОБА_29 , РНОКПП НОМЕР_29 ,
31. ОСОБА_30 , РНОКПП НОМЕР_30 ,
32. ОСОБА_31 , РНОКПП НОМЕР_31 ,
33. ОСОБА_32 , РНОКПП НОМЕР_32 ,
34. ОСОБА_33 , РНОКПП НОМЕР_33 ,
35. ОСОБА_34 , РНОКПП НОМЕР_34 ,
36. ОСОБА_35 , РНОКПП НОМЕР_35 ,
37.ОСОБА_103 ,РНОКПП НОМЕР_36 .
38. ОСОБА_37 , РНОКПП НОМЕР_37 ,
39. ОСОБА_38 РНОКПП НОМЕР_38 ,
40. ОСОБА_39 , РНОКПП НОМЕР_39 ,
41. ОСОБА_104 , РНОКПП НОМЕР_40 ,
42. ОСОБА_42 , РНОКПП НОМЕР_41 ,
43. ОСОБА_43 , РНОКПП НОМЕР_42 ,
44. ОСОБА_44 , РНОКПП НОМЕР_43 ,
45. ОСОБА_45 , РНОКПП НОМЕР_44 ,
46. ОСОБА_46 , РНОКПП НОМЕР_45 ,
47. ОСОБА_47 , РНОКПП НОМЕР_46 ,
48. ОСОБА_48 РНОКПП НОМЕР_47 ,
49. ОСОБА_49 , РНОКПП НОМЕР_48 ,
50. ОСОБА_50 , РНОКПП НОМЕР_49 ,
51. ОСОБА_51 , РНОКПП НОМЕР_50 ,
52. ОСОБА_52 , РНОКПП НОМЕР_51 ,
53. ОСОБА_53 , РНОКПП НОМЕР_52 ,
54. ОСОБА_54 , РНОКПП НОМЕР_53 ,
55. ОСОБА_55 , РНОКПП НОМЕР_54 ,
56. ОСОБА_56 , РНОКПП НОМЕР_55 ,
57. ОСОБА_57 , РНОКПП НОМЕР_56 ,
58. ОСОБА_58 , РНОКПП НОМЕР_57 ,
59. ОСОБА_59 , РНОКПП НОМЕР_58 ,
60. ОСОБА_60 , РНОКПП НОМЕР_59 ,
61. ОСОБА_61 , РНОКПП НОМЕР_60 ,
62. ОСОБА_62 , РНОКПП НОМЕР_61 ,
63. ОСОБА_63 , РНОКПП НОМЕР_62 ,
64. ОСОБА_64 , РНОКПП НОМЕР_63 ,
65. ОСОБА_65 , РНОКПП НОМЕР_64 ,
66. ОСОБА_66 , РНОКПП НОМЕР_65 ,
67. ОСОБА_67 , РНОКПП НОМЕР_66 ,
68. ОСОБА_68 , РНОКПП НОМЕР_67 ,
69. ОСОБА_69 , РНОКПП НОМЕР_68 ,
70. ОСОБА_70 , РНОКПП НОМЕР_69 ,
71. ОСОБА_71 , РНОКПП НОМЕР_70 ,
72.ОСОБА_105 , РНОКПП НОМЕР_71 ,
73. ОСОБА_73 , РНОКПП НОМЕР_72 ,
74. ОСОБА_74 РНОКПП НОМЕР_73 ,
75. ОСОБА_75 , РНОКПП НОМЕР_74 ,
76. ОСОБА_76 , РНОКПП НОМЕР_75 ,
77. ОСОБА_77 , РНОКПП НОМЕР_76 ,
78. ОСОБА_78 , РНОКПП НОМЕР_77 ,
79. ОСОБА_79 , РНОКПП НОМЕР_78 ,
80. ОСОБА_80 , РНОКПП НОМЕР_79 ,
81. ОСОБА_81 , РНОКПП НОМЕР_80 ,
82. ОСОБА_82 , РНОКПП НОМЕР_81 ,
83. ОСОБА_83 , РНОКПП НОМЕР_82 ,
84. ОСОБА_84 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
85. ОСОБА_85 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
86. ОСОБА_86 , РНОКПП НОМЕР_83 ,
87. ОСОБА_87 , РНОКПП НОМЕР_84 ,
88. ОСОБА_88 , РНОКПП НОМЕР_85 ,
89. ОСОБА_89 , РНОКПП НОМЕР_86 ,
90. ОСОБА_90 , РНОКПП НОМЕР_87 ,
91. ОСОБА_91 , РНОКПП НОМЕР_88 ,
92. ОСОБА_92 , РНОКПП НОМЕР_89 ,
93. ОСОБА_93 , РНОКПП НОМЕР_90 ,
94. ОСОБА_94 , РНОКПП НОМЕР_91 ,
95. ОСОБА_95 , РНОКПП НОМЕР_92 ,
96. ОСОБА_96 , РНОКПП НОМЕР_93 ,
97. ОСОБА_97 , РНОКПП НОМЕР_94 ,
98. ОСОБА_98 , РНОКПП НОМЕР_95 ,
99. ОСОБА_99 , РНОКПП НОМЕР_96 ,
100. ОСОБА_100 , РНОКПП НОМЕР_97 ,
101. ОСОБА_101 , РНОКПП НОМЕР_98 ,
102. ОСОБА_102 , РНОКПП НОМЕР_99 

за участю представників учасників справи відповідно до протоколу судового засідання
ВСТАНОВИВ:
Київська міська рада звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ «ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ» про зобов`язання передати гуртожиток у місті Київ по АДРЕСА_1, до комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.
Позов обґрунтований нормами Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", за якими гуртожитки підлягають передачі у власність територіальних громад.
Ухвалами суду залучено до участі у справу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача фізичних осіб - мешканців гуртожитку у місті Київ по АДРЕСА_1.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2019 у справі № 910/9370/19 позовні вимоги задоволено повністю. Зобов`язано відповідача, безоплатно передати гуртожиток по АДРЕСА_1 у місті Києві загальною площею 3108,7 кв.м до комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд, встановивши наявність згоди власника гуртожитку на його передачу у комунальну власність, оформленої рішенням загальних зборів ПАТ «ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ», як найвищим органом товариства, керуючись ст. 14 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку», дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ПАТ "ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2019 та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом на підставі неповного з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи з порушення норм матеріального права. Так, апелянт зазначає, що судом надано невірну оцінку змісту рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ", оформленого протоколом № 19 від 26.04.2018, яким надано згоду на передачу у комунальну власність гуртожитку лише у випадку неможливості укладення між відповідачем та особами, які там мешкають, договорів купівлі-продажу. Тобто загальними зборами прийнято рішення про передачу гуртожитку у власність його мешканців на компенсаційній основі. У зв`язку з цим, апелянт вважає, що судом безпідставно не було застосовано до спірних правовідносин положень ст. 14 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку», якою визначено, що передача гуртожитку до комунальної власності на безоплатній основі без згоди власника неможлива. На переконання апелянта, судом також не було враховано відсутність Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад, яка б розповсюджувала свою дію на 2018 - 2019 роки.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2019 року, справу № 910/9370/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Алданової С.О., суддів Мартюк А.І., Зубець Л.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 апеляційну скаргу ПАТ "ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2019 у справі № 910/9370/19 залишено без руху. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019, після усунення недоліків апеляційної скарги, поновлено ПАТ "ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2019; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ" на оскаржуване судове рішення у даній справі; встановлено процесуальний строк для подання відзиву, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 розгляд справи призначено на 14.01.2020.
18.12.2019 від Київської міської ради надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Заперечуючи проти доводів апелянта, позивач, з посиланням на приписи п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 3, п. п. 1-3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку», вказує на те, що у випадку відмови органу управління власників гуртожитків від передачі його у комунальну власність дані об`єкти нерухомості підлягають передачі за рішенням суду за поданням позову органом місцевого самоврядування. У зв`язку з цим, позивач вважає, що за приписами спеціального закону передача гуртожитку у комунальну власність за рішенням суду задля забезпечення конституційних гарантій права на житло не залежить від рішень власників гуртожитків про надання відповідної згоди. Щодо рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ", оформленого протоколом № 19 від 26.04.2018, позивач зазначає, що ним чітко визначено у разі неможливості укладення договорів купівлі-продажу до 30 червня 2018, надано згоду на передачу спірного гуртожитку до комунальної власності. При цьому, згідно п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» запроваджено мораторій на відчуження гуртожитків. Також позивач звертає увагу на те, що обов`язковість наявності Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад може мати значення лише у випадку компенсаційної або частково-компенсаційної основи передачі гуртожитку, однак відповідач до органу місцевого самоврядування з відповідною заявою про надання компенсації не звертався. Зазначена обставина, на переконання позивача, свідчить, що товариство ухиляється від передачі спірного гуртожитку, а тому останній підлягає передачі у комунальну власність в примусовому порядку за рішенням суду.
24.12.2019 на адресу суду (передано до пересилання 19.12.2019) від представника третіх осіб надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
В обґрунтування доводів відзиву на апеляційну скаргу представник третіх осіб зазначає, що рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ", оформленим протоколом № 19 від 26.04.2018, надано згоду на передачу у комунальну власність спірного гуртожитку у разі неможливості укладення правочину купівлі-продажу майна до 30 червня 2018. Такий правочин не був вчинений товариством до вищезазначеної дати, а тому гуртожиток підлягає передачі у комунальну власність. Наявність Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад, на думку представника третіх осіб, не є необхідною умовою для передачі гуртожитку у даному випадку, оскільки безкомпенсаційна форма передачі не передбачає окремих видатків чи додаткових заходів фінансування.
В судове засідання 14.01.2020 з`явились представник третіх осіб 2, 17, 24, 37, 38, 57, 83 та особисто треті особи 4, 5, 8, 9, 11, 12, 19-23, 25, 31, 35, 60, 64, 67, 68, 71, 72, 74, 75, 78, 79, 81. Представники інших третіх осіб не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому чинним процесуальним законом порядку.
Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, унормованих ст. 273 ГПК України, а також з урахуванням того, що явка представників учасників справи судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони та третьої особи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників третіх осіб, які не прибули до суду.
Представник відповідача в судовому засіданні 14.01.2020 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Представники позивача та треті особи в судовому засіданні 14.01.2020 заперечили проти доводів апелянта, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження. 
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін та третіх осіб, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом, рішенням виконавчого комітету Київської міської ради трудящих від 18.01.1971 № 89 постановлено дозволити керівництву Дарницького фанерного заводу провести тимчасове заселення будинку готельного типу, як гуртожиток по АДРЕСА_1, одинокими робітниками заводу (а.с. 35 том 1).
Наказом Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву від 16.07.1993 №170-Пр видано дозвіл на приватизацію об`єкту «Орендне підприємство Київський експериментальний комбінат плитних матеріалів» за юридичною адресою: місто Київ, вулиця Фанерна, 1 (а.с. 36 том 1).
Розпорядженням Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву від 30.08.1993 № 37 затверджено план приватизації майна Орендного підприємства Київський експериментальний комбінат плитних матеріалів з метою укладення Договору купівлі-продажу вказаного майна до 10.09.1993 (а.с. 37 том 1).
У відповідності до договору купівлі-продажу державного майна від 02.09.1997 №15, укладеного між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по місту Києву (продавець) та Організацією орендарів Орендного підприємства Київського експериментального комбінату плитних матеріалів (покупець), продавцем передано, а покупцем придбано майно цілісного майнового комплексу орендного підприємства Київського експериментального комбінату плитних матеріалів, що знаходилось на земельній ділянці 11,8765 га по вулиці Фанерній, 1 в місті Києві; загальна вартість комплексу становить 418   695   520 карбованців (а.с. 38-40 том 1).
За Актом прийому-передачі № 13 від 15.09.1993 продавцем передано, а покупцем (згідно відомості інвентаризації) прийнято придбане державне майно цілісного майнового комплексу орендного підприємства Київського експериментального комбінату плитних матеріалів (а.с. 41-42 том 1).
Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що в ході проведення процедури приватизації цілісного майнового комплексу Орендного підприємства Київський експериментальний комбінат плитних матеріалів було створено ПРИВАТНЕ АКЦИОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ», до статутного фонду якого передано майно. 
Зі змісту долучених до справи матерів, а також з наявного в Єдиному державному реєстрі судових рішень рішення Господарського суду м. Києва від 09.02.2017 у Справі №   910/23851/16 правопопередником відповідача у справі, що розглядається, було підприємство державної форми власності, а спірний гуртожиток як окремо визначене майно у розумінні законодавства України щодо реєстрації права власності, не перебував та на час розгляду справи № 910/9370/19 не перебуває у приватній власності.
Пунктами 2 та 3 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 6 листопада 1995 р. № 891 передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду у тому числі гуртожитки. Відомчий житловий фонд передається у комунальну власність безоплатно.
На виконання Закону України «Про забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків» (зі змінами) Київською міською радою прийнято рішення «Про надання згоди на безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожитків, включених до статутних капіталів товариств» від 06.12.2018 № 260/6311, яким надано згоду на безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожитків, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі, що в подальшому були відчужені. Згідно п. 2 вказаного рішення, радою було зобов`язано Виконавчий орган Київської міської ради в десятиденний строк із дня прийняття даного рішення направити звернення до власників гуртожитків, визначених у додатку до цього рішення, щодо надання їхньої згоди на передачу таких гуртожитків до комунальної власності територіальної громади міста Києва на безоплатній основі. В разі отримання відмови або ненадання власником гуртожитків відповіді у місячний термін з дати отримання звернення, у тридцятиденний строк з дати настання відповідної події звернутися до суду з позовом про передачу таких гуртожитків в примусовому порядку. 
В додатку до рішення Київської міської ради від 06.12.2018 № 260/6311 значиться гуртожиток, розташований по АДРЕСА_1, в місті Києві та який включено до статутного капіталу ПАТ «ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ» (а.с.43-44 том 1).
Листом від 22.01.2019 №003-94 Київська міська рада повідомила ПАТ «ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ» про необхідність розглянути питання безоплатної передачі гуртожитку до комунальної власності територіальної громади міста Києва та повідомити Київську міську державну адміністрацію про прийняте рішення у визначений законодавством термін (а.с. 21 том 1).
Листом-відповіддю від 18.02.2019 № 21 ПАТ «ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ» повідомило Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про відсутність згоди на безоплатну передачу у комунальну власність територіальної громади міста Києва гуртожитку розташованого у будинку АДРЕСА_1 (а.с. 24 том І).
З урахуванням вищенаведеного, Київською міською радою задля забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку пред`явлено позов у даній справі про зобов`язання Приватного акціонерного товариства «ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ» передати безоплатно гуртожиток (площею 3108,7 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 до комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київради. 
Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Особливості забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які за відсутності власного житла тривалий час на правових підставах, визначених законом, мешкають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей, жилі приміщення в яких після передачі гуртожитків у власність територіальних громад можуть бути приватизовані відповідно до закону, врегульовано Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків".
Згідно з наведеним у статті 1-1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" визначенням, гуртожитками, включеними до статутних капіталів, вважаються гуртожитки, збудовані за радянських часів (до 01.12.1991) за загальнодержавні кошти (у тому числі за кошти державних і колективних підприємств та організацій), що були включені до статутних капіталів (фондів) господарських товариств та інших організацій, створених у процесі приватизації (корпоратизації) колишніх державних (комунальних) підприємств (організацій), у тому числі ті, що в подальшому були передані до статутних капіталів (фондів) інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб, передбачений законом.
Житловий комплекс гуртожитку - це гуртожиток як цілісний об`єкт нерухомого майна (будівля гуртожитку та/або його частини, його мережі, відведена під ним земельна ділянка, його прибудинкова територія та розташовані на ній будівлі і споруди, необхідні для утримання та обслуговування гуртожитку за прямим цільовим призначенням - для проживання мешканців).
У ч. ч. 1, 4 ст. 1 названого Закону визначено, що його дія поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.
Дія цього Закону не поширюється на гуртожитки, побудовані або придбані за радянських часів (до 1 грудня 1991 року) приватними або колективними власниками за власні або залучені кошти (крім гуртожитків, що були включені до статутних капіталів організацій, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, у тому числі тих, що у подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб).
Таким чином, гуртожитки, які ввійшли до статутного фонду (капіталу) під час приватизації чи корпоратизації та були фактично викуплені у держави в ході приватизації, у тому числі ті, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб є лише одною із (але не виключною) категорій гуртожитків, на які поширюється сфера дії Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" та які, відповідно, підлягають передачі у власність територіальних громад (аналогічний висновок викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.09.2018 у справі № 904/10435/17).
Інформаційним листом від 25.03.2019 № 30-09/2534 Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву за дорученням Фонду державного майна України від 05.03.2019 №10-21-4478 повідомило Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про те, що будівля гуртожитку була включена в процесі приватизації до вартості цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Київський експериментальний комбінат плитних матеріалів» (в подальшому ПАТ «ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ»). Доказів зворотного відповідачем до матеріалів справи не надано.
Нормами ст. 4 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" передбачено право громадян та членів їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради.
Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" та прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.
Мешканці гуртожитку, які на правових підставах, визначених цим Законом, проживають у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону (державної форми власності, а також у гуртожитках, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), набувають право на приватизацію жилих приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади згідно з цим Законом та Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад.
Положення ст. 5 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" передбачають здійснення передачі гуртожитків, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані такими товариствами до статутних капіталів інших юридичних осіб у власність територіальних громад на добровільних (договірних) умовах, а у разі відмови - за рішенням суду.
З наявного у справі листування вбачається, що сторони не змогли досягти згоди щодо вирішення питання передачі спірного гуртожитку, що стало підставою пред`явлення Київською міською радою позову у даній справі.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 14 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" гуртожитки (як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини), на які поширюється дія цього Закону, передаються у власність відповідних територіальних громад згідно з цим Законом у порядку та строки, визначені затвердженою законом Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Гуртожитки, включені до статутних капіталів товариств, передаються у власність територіальних громад відповідно до цього Закону на безкомпенсаційній основі: а) за згодою власника гуртожитку - за його рішенням; б) без згоди власника гуртожитку - за рішенням суду.
За змістом ст. 159 ЦК України, ст. ст. 33, 32 Закону України «Про акціонерні товариства» вищим органом акціонерного товариства є загальні збори акціонерів. Загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності акціонерного товариства.
Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2018 загальними зборами акціонерів ПАТ «ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ» по дев`ятому питанню порядку денного («Про затвердження значних правочинів, вчинених у 2017 році та попереднє схвалення значних правочинів, які можуть вчинятись товариством протягом року з дати прийняття такого рішення») прийнято рішення, згідно якого затверджено правочини, щодо відчуження (купівлі-продажу) стосовно житлового майна Товариства (кімнат гуртожитку по АДРЕСА_1 його мешканцям) терміном до 30 червня 2018 року, при обов`язковому погодженні із Наглядовою радою Товариства. У разі неможливості проведення даних правочинів, надати згоду на передачу гуртожитку Товариства (по АДРЕСА_1) у комунальну власність міста Києва.
Вказане рішення загальних зборів оформлено протоколом № 19 від 26.04.2018, який підписаний головою та секретарем зборів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсик Р.В., зареєстрований в реєстрі за №1059 і 1060 (а.с.212-218 том 1).
Виходячи із змісту рішення, прийнятого вищим органом акціонерного товариства, загальними зборами фактично надано згоду на передачу у комунальну власність спірного гуртожитку у випадку неможливості проведення (укладення) договорів купівлі-продажу до 30 червня 2018. При цьому, будь-яких застережень щодо передачі нерухомого майна (гуртожитку) у комунальну власність на компенсаційній або частково-компенсаційній основі зміст вказаного рішення не містить. За встановленого, доводи апеляційної скарги про компенсаційну основу передачі гуртожитку не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки спростовуються матеріалами справи.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що ПАТ «ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ» не затверджено будь-якого правочину щодо житлового майна Товариства (кімнат гуртожитку по АДРЕСА_1 його мешканцям) із встановленим терміном до 30 червня 2018 року. Вказана обставина відповідачем під час вирішення спору судом належними і допустимими доказами в порядку ст. 74 ГПК України не спростована. Відтак, судова колегія вважає вірним висновок місцевого господарського суду про те, що з 01 липня 2018 року Загальними зборами ПАТ «ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ» фактично надано згоду на передачу гуртожитку Товариства (по АДРЕСА_1) у комунальну власність міста Києва.
Згідно з п. 19 ст. 18 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону, звертаються до суду з позовом про примусову передачу гуртожитків у належному стані у власність територіальної громади відповідно до цього Закону у разі відмови власника гуртожитку добровільно здійснити передачу гуртожитку згідно з пунктом 3 частини третьої статті 14 цього Закону.
Оскільки відповідач не вчиняє дій щодо передачі спірної будівлі у комунальну власність територіальної громади м. Києва, суд апеляційної інстанції вважає правомірним звернення позивача, як представницького органу цієї громади, відповідно до ст. 18 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" до суду за захистом порушених прав.
Щодо аргументації апеляційної скарги про відсутність Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад, яка б розповсюджувала свою дію на 2018 - 2019 роки, суд апеляційної інстанції зазначає, наступне.
Дійсно станом на час розгляду справ в суді Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад схвалено не було. Разом з тим, така концепція, схвалена   розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.01.2010 №83-р   та відображена у   Законі України "Про Загальнодержавну цільову програму передачі гуртожитків у власність територіальних громад на 2012-2015 роки",   чинності не втратила та передбачала можливість передачі гуртожитків шляхом поєднання зусиль центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, у власності чи повному господарському віданні яких перебувають гуртожитки,   з урахуванням складення графіка передачі гуртожитків, які є об`єктами права державної власності та визначення орієнтовних строків передачі гуртожитків,   що не є об`єктами права державної власності та увійшли до статутних фондів акціонерних чи колективних підприємств, утворених у процесі приватизації чи корпоратизації.
Більш того, ч. 1   ст. 3 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків"   передбачає, що всі гуртожитки, на які поширюється дія цього   Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад.
Таким чином, гуртожиток, що увійшов до статутного фонду відповідача в процесі приватизації, в силу вимог   Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", в т.ч. за рішенням суду, підлягають передачі у власність територіальної громади.
Вказана вище норма   Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків"   є імперативною, тому відповідач набув обов`язку щодо передачі в комунальну власність спірного гуртожитку, і відсутність затвердженої програми передачі гуртожитків, не є підставою для нівелювання обов`язку з передачі спірного гуртожитку у комунальну власність територіальної громади міста Києва.
З огляду на наведене суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника щодо відсутності Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад, яка б розповсюджувала свою дію на 2018 - 2019 роки.
Згідно ст. 127 Житлового кодексу УРСР, гуртожитками є спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.
Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.
Статтею 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані державою повноваження щодо обліку житлового фонду та здійснення контролю за його використання.
Безоплатна передача гуртожитків до комунальної власності передбачена Законом України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності".
Вказане свідчить про існування законодавчо визначеної можливості та підстав для зобов`язання відповідача безоплатно передати у комунальну власність спірний гуртожиток шляхом звернення особи, уповноваженої представляти територіальну громаду до суду з відповідним позовом, а відповідно і про належність обраного позивачем способу захисту. 
Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Попередні положення, однак, ніяким чином не обмежують право держави запроваджувати такі закони, які, на її думку, необхідні для здійснення контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків або інших зборів чи штрафів".
Аналізуючи частину 5 статті 41 Конституції в системному зв`язку з частинами 1-2 статті 47 Конституції України, колегія зазначає про те, що держава може приймати закони, які передбачають примусове відчуження права власності з мотивів суспільної необхідності, однією з яких є нестворення державою умов для забезпечення громадянам, які потребують соціального захисту, отримання житла безоплатно або за доступну для них ціну. 
Отже, примусова передача за рішенням суду у комунальну власність гуртожитку, яким на відповідній правовій основі володіє юридична особа, для забезпечення конституційних гарантій права на житло соціально незахищеним громадянам України, здійснена з дотримання визначеної законом процедури, не може визнаватися порушенням Конституції України, оскільки така можливість позбавлення певної особи майна для забезпечення суспільних потреб гарантується зазначеними статтями Конституції України.
У справі "Україна-Тюмень" проти України (рішення від 22.11.2007р.) Європейський суд з прав людини зазначив, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності. Суд не може не скористатися своїми повноваженнями щодо здійснення перевірки та повинен визначити, чи було дотримано необхідного балансу в спосіб, сумісний з правом заявника на "мирне володіння майном" в розумінні першого речення статті 1 Першого протоколу. Позбавлення власності без сплати суми її вартості становитиме непропорційне втручання та відсутність будь-якого відшкодування може бути виправданою відповідно до пункту 1 статті 1 Протоколу лише за виключних обставин (п.п. 55-57 рішення).
З урахуванням вищенаведеного доводи апеляційної скарги щодо прийняття оскаржуваного рішення на підставі неповного з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи з порушення норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2019 у справі №   910/9370/19 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. 
Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (відповідача у даній справі).
Керуючись ст. ст. 129, 269, п.   1 ч.   1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:
1.          Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ" на рішення  Господарського суду міста Києва 03.10.2019 у справі №910/9370/19 залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2019 у справі №910/9370/19 залишити без змін.
3.          Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Приватного акціонерного товариства "ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ".
4.          Справу №910/9370/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя                                                            С.О. Алданова 

Судді                                                                                Л.П.  Зубець

                                                                                А.І.  Мартюк

Повний текст постанови складено 20.01.2020