УХВАЛА

16 січня 2020 року 
Київ
справа №826/17778/14
адміністративне провадження №Зі/9901/5/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М., 

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Данилевич Н.А., Бевзенка В.М., Шевцової Н.В. від участі у розгляді справи №826/17778/14 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Державної служби України з контролю за наркотиками, про визнання протиправним та скасування Розпорядження, скасування Наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

09 серпня 2018 року заявник звернувся до суду касаційної інстанції з даною скаргою. Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2018 року у справі №826/17778/14.

21 грудня 2019 року на адресу Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - Самойленко А.В. про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду Данилевич Н.А., Бевзенка В.М. та Шевцової Н.В. від розгляду справи №826/17778/14. 

В обґрунтування вказаної заяви представник позивача вказує, що справа за позовом ОСОБА_1 розглядається Касаційним адміністративним судом вже майже 1,5 роки. 

Зазначає, що з 20 травня 2019 року по 28 листопада 2019 року колегія суддів у складі: Данилевич Н.А., Бевзенко В.М. та Стрелець Т.Г. була неправомочна розглядати таку касаційну скаргу. 

Скаржник вважає, що подана ним заява від 28 листопада 2019 року про відвід суддів Данилевич Н.А., Бевзенко В.М. та Стрелець Т.Г. повинна була розглядатись саме цим складом суду, оскільки саме цьому складу суду був заявлений відвід. 

Представник позивача звертає увагу, що суддя Шевцова Н.В. була обрана до складу колегії суддів, призначеної для розгляду цієї справи, з порушенням порядку, визначеного статтею 31 КАС України. 

Зазначає про безпідставне залишення його заяви про відвід від 28 листопада 2019 року без розгляду. 
Представник позивача вважає ці обставини такими, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у складі Данилевич Н.А., Бевзенка В.М. та Шевцової Н.В., що є підставою, на його думку, для відводу такому складу суду. 

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2020 року заяву адвоката Самойленко А.В. про відвід суддів Данилевич Н.А., Бевзенка В.М., Шевцової Н.В. передано на розгляд судді Мельник-Томенко Ж.М.

Перевіривши доводи заяви представника ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Суд зазначає таке.

Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка визначає недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи. 

Так, 28 січня 2019 року представником позивача подано заяву про відвід колегії суддів у складі суддів Данилевич Н.А., Бевзенка В.М., Стрелець Т.Г.

Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2019 року заяву адвоката Самойленко А.В. про відвід суддів Данилевич Н.А., Бевзенка В.М., Стрелець Т.Г. було визнано необґрунтованою та передано на автоматизований розподіл для визначення в порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України судді, який вирішуватиме питання про відвід за заявою.

Ухвалою від 01 лютого 2019 року Судом відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Самойленко А.В. про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., Бевзенка В.М., Стрелець Т.Г. у справі №826/17778/14 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Державної служби України з контролю за наркотиками, про визнання протиправним та скасування Розпорядження, скасування Наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії.

У вказаній ухвалі Суд зазначив, що з посилання заявника на нерозгляд його касаційної скарги у встановлені законом строки не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість суддів Данилевич Н.А., Бевзенка В.М., Стрелець Т.Г. щодо позивача або обставин цієї справи, чи їх необ`єктивність при її розгляді, як і на заінтересованість цих суддів у результаті розгляду справи.

28 листопада 2019 року представником позивача подано заяву про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду Данилевич Н.А., Бевзенка В.М. та Стрелець Т.Г. від розгляду справи №826/17778/14 на підставі пункту 4 частини першої статті 36 КАС України.

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2019 року вказану заяву залишено без розгляду.

Суд дійшов висновку, що заява представника позивача про відвід складу суду від 28 листопада 2019 року обґрунтована тими ж підставами, що і заява представника позивача від 28 січня 2019 року.

Відповідно до частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому  частиною першою  статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Так, згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України, первинна заява представника позивача про відвід складу суду від 28 січня 2019 року була визнана Судом необґрунтованою та передана на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Повторну заяву про відвід складу суду від 28 листопада 2019 року, обґрунтовану тими ж підставами, що і первинну заяву, залишено без розгляду ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2019 року, відповідно до частини третьої статті 39 КАС України.

Суд звертає увагу скаржника, що, відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Щодо порушення порядку обрання судді Шевцової Н.В. до складу колегії суддів, яка розглядає дану справу, Суд зазначає таке.

За приписами частини першої статті 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до підпункту 15.4 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи до приведення  Положення про автоматизовану систему документообігу суду  у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше ніж три місяці з дня набрання ним чинності здійснюється за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, обставини включення судді Стрелець Т.Г. відповідно до рішення зборів суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду №14 від 20 травня 2019 року до складу судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, є такими, що фактично унеможливлюють участь цього судді у розгляді справи №826/17778/14, в тому числі і при вирішенні питання про відвід суддів шляхом прийняття процесуального документу. Отже, дії судді Данилевич Н.А. щодо ініціювання питання про заміну учасника колегії суддів - судді Стрелець Т.Г. відповідають вимогам процесуального законодавства.

Окрім того, оскільки суддя Шевцова Н.В. відповідно до рішення зборів суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду №16 від 20 травня 2019 року є членом постійно діючої шостої колегії суддів судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян у складі: Бевзенко В.М., Данилевич Н.А., Шевцова Н.В., її обрання суддею-учасником колегії суддів, визначеної для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 , відповідає положенням КАС України. 

Суд звертає увагу скаржника, що в період з 20 травня 2019 року по 28 листопада 2019 року жодних процесуальних дій щодо касаційного розгляду скарги позивача колегією суддів у складі: Данилевич Н.А., Бевзенко В.М. та Стрелець Т.Г. вчинено не було, що виключає наявність обставин розгляду вказаної справи неналежним складом суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Аналогічну позицію викладено у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (п. 49, 52).

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Так, визначення колегії суддів відбулося відповідно до вимог законодавства, а тому Суд відхиляє твердження позивача щодо порушення порядку визначення складу суду.

Інші підстави, передбачені статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи суддів Данилевич Н.А., Бевзенка В.М., Шевцової Н.В., і викликали необхідність їх відводу, у заяві відсутні.

З урахуванням зазначеного, вважаю, що обґрунтованих підстав для задоволення заяви про відвід немає, а отже в її задоволенні слід відмовити.

Згідно з частиною восьмою статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини десятої статті 40 КАС України, питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Керуючись статтями 31, 36, 37, 40 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Данилевич Н.А., Бевзенка В.М., Шевцової Н.В. від участі у розгляді справи №826/17778/14 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Державної служби України з контролю за наркотиками, про визнання протиправним та скасування Розпорядження, скасування Наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя                                                                                                                                                                                        Ж.М. Мельник-Томенко