Ухвала
 
21 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 522/12495/17
провадження № 61-20765св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Марченко А. М., про визнання недійсними договору довічного утримання та договору дарування, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бучко Олег Сергійович, на постанову Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано недійсним договір довічного утримання (догляду) від 12 червня               2017 року № 1133, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марченко А. М., згідно з яким ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у власність нежитлове приміщення магазину у будинку АДРЕСА_1 .
Повернуто сторони за договором довічного утримання (догляду)                            від 12 червня 2017 року № 1133 у попередній стан, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на нежитлове приміщення магазину у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 25,8 кв. м.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування відмовлено.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Марченко А. М., про визнання недійним договору довічного утримання, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати  Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Марченко А. М., про визнання недійсними договору довічного утримання та договору дарування, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бучко Олег Сергійович, на постанову Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:   	Г. В. Кривцова   Б. І. Гулько   Д. Д. Луспеник