ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  908/936/15-г 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників:
скаржника - адвоката Єльчанінової І.О.
АТ "Сбербанк" - адвоката Алюніної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Центрального апеляційного господарського суду 
від 13.11.2019
та на ухвалу Господарського суду Запорізької області 
від 09.04.2019
у справі № 908/936/15-г                              
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю    "Виробничо-торговельна фірма "Алекс і К"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибальське підприємство "Бриз"
про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.11.2015 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю   "Рибальське підприємство "Бриз".

2. 24.12.2015 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Запорізької області з заявою про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 3   081   703,00 грн.

3. 07.12.2017 в судовому засіданні  ініціюючим кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю    "Виробничо-торговельна фірма "Алекс і К" було заявлено про застосування позовної давності в тому числі до вимог кредитора - фізичної особи ОСОБА_1 .

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції 

4. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.04.2019, зокрема, в частині вимог ОСОБА_1 до боржника - ТОВ   "Рибальське підприємство "Бриз" в розмірі 3 081 703,00 грн у справі №   908/936/15-г - відмовлено.

5. Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

6. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2019, зокрема, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.04.2019 у даній справі залишено без змін.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

7. 03.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою від 29.11.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2019 та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.04.2019 у справі №   908/936/15-г, в частині відхилення вимог ОСОБА_1 до боржника - ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" в розмірі 3   081   703,00 грн, підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга. 

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 908/936/15-г визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 10.12.2019.

9. Ухвалою Верховного Суду від 19.12.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 908/936/15-г за касаційною скаргою ОСОБА_1 від 29.11.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2019 та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.04.2019, в частині відхилення вимог ОСОБА_1 до боржника - ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" в розмірі 3   081   703,00 грн; призначено розгляд касаційної скарги на    28.01.2020 о   10:00.    

10. Ухвалою Верховного Суду від 28.01.2020 відкладено розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 від 29.11.2019 у справі №       908/936/15-г на 11.02.2020 о    09:45.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

11. Не погоджуючись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить оскаржувані ухвалу та постанову в частині відхилення вимог ОСОБА_1 до боржника - ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" в розмірі 3   081   703,00 грн скасувати та визнати кредиторські вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "РП "Бриз" в розмірі 3   081   703,00 грн.

12. Доводи касаційної скарги полягають у наступному.

12.1. Кредиторські вимоги ОСОБА_1 визнаються боржником у повному обсязі в сумі 3   081   703,00 грн.

12.2. Скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано положення ст. 267 ЦК України та ч. 6 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", внаслідок чого безпідставно враховано заяву ініціюючого кредитора ТОВ    "Виробничо-торговельна фірма "Алекс і К" про застосування позовної давності до спору між ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" та ОСОБА_1 , стороною якого він є, і тому незаконно відхилено обґрунтовані та документально підтверджені вимоги скаржника.

12.3. Скаржник наводить постанову Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №   908/1152/18, зокрема пункт 7.11 постанови, в якому зазначено, що позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі. Водночас, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції помилково ототожнює поняття "сторона у спорі" і "сторона у справі".  Оскільки сторонами у спорі щодо вимог ОСОБА_1 до боржника у даній справі є ОСОБА_1 і ТОВ "Рибальське підприємство Бриз", тому право заявляти про застосування позовної давності у даному випадку належить виключно ТОВ "Рибальське підприємство Бриз".

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

13. Інші учасники справи не скористалися свої правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

14. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення      представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

15. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

16. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

17. Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

18. Як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.11.2015 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ   "Рибальське підприємство "Бриз".

19. Предметом розгляду у даній справі є заява ОСОБА_1 24.12.2015 про визнання грошових вимог до ТОВ   "Рибальське підприємство "Бриз" в розмірі 3   081   703,00 грн.

20. Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції, чинній з 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України. 

21. Статтею 9 вказаного Закону визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

22. Судами попередніх інстанцій встановлено, що    ініціюючий кредитор заявив про застосування до вимог ОСОБА_1 позовної давності (том 28 а.с. 27-28).

23. Відповідно до статей 256, 257, частини 1 статті 261 та частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується лише за наявності порушення права особи. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

24. За загальним правилом, закріпленим у частині 1 статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

25. У зобов`язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов`язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконане (п. 4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013 року №10).                  

26. Як встановлено судами попередніх інстанцій грошові вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на Договорі поруки від 09.01.2003 та Договорі про відступлення права вимоги від 14.12.2012.

27. Щодо вимог за договором поруки від 09.01.2003, укладеного ОСОБА_1 та Приватною фірмою "МОДУС" судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

27.1. Договір поруки від 09.01.2003 укладено в забезпечення виконання зобов`язань боржника - ТОВ "РП "БРИЗ" за Договором підряду №   2 від 09.01.2003.

27.2. Відповідно до п. 3.3 Договору підряду №   2 від 09.01.2003 розрахунки з підрядником (ПФ "МОДУС") за виконані роботи здійснюються замовником (ТОВ "РП "БРИЗ") протягом п`яти календарних днів з моменту підписання Акту виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника або внесення готівкових коштів до каси підрядника. 

27.3. Акти за формою КБ-2в за договором №2 від 09.01.2003 року на суму  2   642   805,00 грн, на суму - 2   064,00 грн та 6   131,00 грн, всього на суму  2   651   000,00 грн, підписані 30.12.2003 року. Строк оплати за договором обчислюється з 31.12.2003 року до 08.01.2004 року (з урахуванням неробочих днів). Докази здійснення боржником - ТОВ "РП "БРИЗ" оплати за виконані роботи на підставі вказаних актів відсутні. 

27.4. ОСОБА_1 на підставі квитанцій до прибуткового касового ордеру внесено до каси ПФ "МОДУС" грошові кошти в сумі 2 651 000,00 грн з призначенням платежу "за договором підряду №2 від 09.01.2003" (т.12 а.с.129-140). При цьому останній платіж ОСОБА_1 внесено 25.12.2003. 

27.5. В силу частини 2 статті 556 ЦК України з моменту повної оплати ОСОБА_1 вартості виконаних робіт до нього, як до поручителя перейшли усі права кредитора. Оскільки останній платіж внесено до підписання актів виконаних робіт, право вимоги у поручителя до боржника виникло з 09.01.2004 - після закінчення п`ятиденного строку на здійснення оплати за актом, підписаним 30.12.2003 року (з 31.12.2003 року до 08.01.2004 року, з урахуванням неробочих днів). 

27.6. Позовна давність за цими вимогами спливає - 09.01.2007 року, водночас ОСОБА_1 звернувся до суду лише 19.12.2015 шляхом подачі заяви з кредиторськими вимогами у справі про банкрутство ТОВ "РП "БРИЗ".

28. З огляду на викладене,  суди попередніх інстанцій встановили, що заявником пропущено строк позовної давності за грошовими вимогами в розмірі 2   651   000,00   грн, відтак правомірно застосували до даних правовідносин позовну давність.

29. Щодо вимог за Договором про відступлення права вимоги від 14.12.2012, укладеного фізичною особою-підприємцем Яковенко Сергєм Миколайовичем як первісним кредитором та ОСОБА_1 як новим кредитором (далі - Договір про відступлення права вимоги) судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

29.1. За умовами договору про відступлення права вимоги, новий кредитор - ОСОБА_1 приймає право вимоги заборгованості, що належить первісному кредиторові - Яковенко С.М. , і стає кредитором за договорами, укладеними між первісним кредитором та ТОВ "Рибальське підприємство "БРИЗ": за договором підряду №   5 від 02.02.2006; за договором підряду №   4 від 15.08.2007; за договором підряду №   6 від 28.08.2008 року.

29.2. Загальна сума заборгованості боржника перед первісним кредитором, право вимоги якої відступлено за даним договором, складає - 430 703,00 грн. (п. 1.2 Договору про відступлення права вимоги).

29.3. Щодо договору підряду №5 від 02.02.2006, укладеного ФОП Яковенком С.М. як підрядником та ТОВ "Рибальське підприємство "БРИЗ" як замовником, судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

29.3.1. Відповідно до п. 3.3 Договору підряду №   5 від 02.02.2006 розрахунки з підрядником за виконані роботи здійснюються замовником протягом п`яти календарних днів з моменту підписання Акту виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника або внесення готівкових коштів до каси підрядника. 

29.3.2. Акт приймання-передачі виконаних робіт за договором підряду №   5 від 02.02.2006 на суму  74   299,00 грн підписаний 26.02.2006. 

29.3.3. Оскільки строк оплати за договором підряду №   5 від 02.02.2006 обчислюється з дати підписання акту приймання-передачі виконаних робіт, тобто з 26.02.2006, граничний строк оплати - 03.03.2006, то право вимоги виникає з 04.03.2006, відтак, позовна давність в частині вимог на суму - 74   299,00 грн спливає 04.03.2009. 

29.3.4. Суд першої інстанції встановив , що право вимоги ОСОБА_1 передано лише 14.12.2012, тобто після спливу позовної давності. Водночас, в силу приписів статті  262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

29.4. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що заявником пропущено строк позовної давності за грошовими вимогами на суму - 74   299,00 грн (згідно договору підряду №5).

29.5. Щодо  договору підряду №   4 від 15.08.2007, укладеного ФОП Яковенком С.М. (як підрядником) та ТОВ "РП "БРИЗ" (як замовником) судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

29.5.1. Відповідно до п. 3.3 договору підряду №   4 від 15.08.2007 розрахунки з підрядником за виконані роботи здійснюються замовником протягом п`яти календарних днів з моменту підписання Акту виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника або внесення готівкових коштів до каси підрядника. 

29.5.2. Акт приймання-передачі виконаних робіт за договором підряду №   4 від 15.08.2007 на суму 133   590,00 грн підписаний 30.12.2007. 

29.5.3. Оскільки строк оплати за договором підряду №4 від 15.08.2007 обчислюється з дати підписання акту приймання-передачі виконаних робіт, тобто з 30.12.2007, граничний строк оплати - 12.01.2008 (з урахуванням неробочих днів),  то право вимоги до замовника виникає з 13.01.2008, відтак, позовна давність за цією вимогою спливає 13.01.2011 року. 
29.5.4. Суд першої інстанції встановив, що право вимоги ОСОБА_1 передано лише 14.12.2012 року, тобто після спливу позовної давності за цією вимогою. Водночас, за приписами статті 262 Цивільного кодексу України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. 

29.6. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що заявником пропущено строк позовної давності за грошовими вимогами на суму - 133 590,00 грн (згідно договору підряду №4).

29.7. Щодо договору підряду №6 від 28.08.2008, укладеного ФОП Яковенком С.М. (як підрядником) та ТОВ "РП "БРИЗ" (як замовником) судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

29.7.1. Відповідно до п.   3.3 договору підряду №6 від 28.08.2008 розрахунки з підрядником  за виконані роботи здійснюються замовником протягом п`яти календарних днів з моменту підписання Акту виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника або внесення готівкових коштів до каси підрядника.

29.7.2. Акт приймання-передачі виконаних робіт за договором підряду №   6 від 28.08.2008 на суму 222   814,00 грн підписано 30.10.2008.

29.7.3. Оскільки строк оплати за договором підряду №   6 від 28.08.2008 обчислюється з дати підписання акту приймання-передачі виконаних робіт, тобто з  30.10.2008, а граничний строк оплати - 04.11.2008, то право вимоги виникає з 05.11.2008, відтак, строк позовної давності за цією вимогою спливає 07.11.2011 (з урахуванням неробочих днів).

29.8. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що заявником пропущено строк позовної давності за грошовими вимогами на суму - 222   814,00 грн (згідно договору підряду №   6).

30. Доводи касаційної скарги про те, що ініціюючий кредитор ТОВ    "Виробничо-торговельна фірма "Алекс і К" не мав права заявляти про застосування позовної давності до спору між ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" та ОСОБА_1 у справі у справі №   908/936/15-г, оскільки не є стороною даного спору є безпідставними та необгрунтованими з огляду на таке.

30.1. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.11.2015 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ   "Рибальське підприємство "Бриз" за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю    "Виробничо-торговельна фірма "Алекс і К".

30.2. Відповідно до статті 1 Закону про банкрутство сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут). Учасниками провадження у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

30.3. За приписами статті 1 Закону України про банкрутство, кредитор -  юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

30.4. В силу частини 6 статті 23 Закону про банкрутство кредитор, вимоги якого визнані боржником чи господарським судом, має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів, визнаних боржником та розпорядником майна. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів.

30.5. Таким чином, особа, яка набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, є стороною у справі і має всі процесуальні права сторони під час провадження у справі про банкрутство. Водночас Закон не забороняє заявляти про застосування позовної давності під час провадження у справах про банкрутство, яке регулюється Законом про банкрутство, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України, в тому числі і Цивільним кодексом України. (Аналогічну правову позицію викладено у постанові ВГСУ 19.01.2017 у справі №   920/1294/15).

30.6. У  постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №5023/2877/12 зазначено, що: "Закон не встановлює, з чиєї ініціативи суд визнає причину пропуску позовної давності поважними. Як правило, це відбувається за заявою (клопотанням) позивача з наведенням відповідних доводів і поданням належних та допустимих доказів.      Відповідна ініціатива може виходити і від інших учасників судового процесу".

30.7. Відтак, кредитор у справі про банкрутство є стороною у спорі в розумінні частини 3 статті  267 ЦК України.

30.8. Кредитор, реалізуючи своє право передбачене частиною 6 статті 23 Закону про банкрутство, заперечуючи проти визнання вимог інших кредиторів, вправі заявляти про застосування позовної давності відповідно до статті 267 ЦК України.

31. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

32. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У справі, що розглядається, на думку колегії суддів Касаційного господарського суду, судами першої та апеляційної інстанцій надано належну правову оцінку спірним правовідносинам а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій. 

33. Відповідно статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

34. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

35. Рішення суду має прийматися у відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

36. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2019 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.04.2019, в частині відхилення вимог ОСОБА_1 до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибальське підприємство "Бриз" в розмірі 3   081   703,00   грн у справі №   908/936/15-г прийнято у відповідності до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх зміни або скасування не вбачається.

37. Оскільки підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, то судовий збір відповідно до статті 129 ГПК України за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 від 29.11.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2019 та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.04.2019, в частині відхилення вимог ОСОБА_1 до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибальське підприємство "Бриз" в розмірі 3   081   703,00   грн у справі №   908/936/15-г залишити без задоволення.
2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2019 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.04.2019, в частині відхилення вимог ОСОБА_1 до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибальське підприємство "Бриз" в розмірі 3   081   703,00   грн у справі №   908/936/15-г залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                В.   В. Білоус

Судді                                                                            С.   В. Жуков  

                                                                           Н.   Г. Ткаченко