ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/234/20 Справа № 201/9390/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев  С.С. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року        Дніпровський апеляційний суд у складі:
                       головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
                       суддів         - Макарова М.О., Каратаєвої Л.О.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є колективним замовником усіх комунальних послуг (електропостачання, постачання холодної води, постачання газу для власної котельні, вивізу сміття, охорони будинку, пожежної охорони і сигналізації), послуг з обслуговування сумісного майна співвласників (дахова котельня, 2 ліфти, станція підкачки холодної води), які мають сплачуватись власниками приміщень зазначеного будинку. Проте відповідач оплачує послуги не в повному обсязі, через що позивач звернувся до суду з даним позовом. З урахуванням уточнень позовних вимог просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 – власника квартири АДРЕСА_1 , заборгованість по внескам та платежам за період з 01 липня 2015 року по 01 липня 2018 р. в розмірі 3490,42 грн., а також судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. і витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2700 грн. (том 1 а.с. а.с.1-6,238-239).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» (ЄДРПОУ 38433071) заборгованість по внескам та платежам за період з 01 липня 2015 року по 01 липня 2018 року в розмірі 3490 грн. 42 коп.
Стягнуто з  ОСОБА_1 (ІПН  НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» (ЄДРПОУ 38433071) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн. і витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2700,00 грн., разом 4462 грн. 00 коп. (том 2 а.с.28-33).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1  звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (том 2 а.с.44-48).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСББ «Мандриківська-134» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Судом 1 інстанції встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСББ «Мандриківська-134» внесене до Державного реєстру як юридична особа 08 листопада 2012 року № 1 224 102 0000 055787, засновниками якого є співвласники житлових та нежитлових приміщень в багатоквартирному будинку за адресою АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 10).
ОСОБА_2 на праві власності належить квартири АДРЕСА_1 (том 1 а. с. 78-79).
Згідно з наданими позивачем розрахунками у власника цієї нерухомості станом на 01 липня 2018 року наявна заборгованість зі сплати по внескам та платежам співвласників об`єднання за період з 01 липня 2015 року по 01 липня 2018 року в розмірі 3490,42 грн. (том 1 а.с. 26-40, том 2 а.с. 4-5).
Згідно зі статутом ОСББ «Мандриківська-134» метою створення ОСББ «Мандриківська-134» є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом ОСББ «Мандриківська-134». Вищим органом управління є загальні збори співвласників. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності Об`єднання. До виключної компетенції Загальних зборів належить, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; визначення переліку та розміру витрат на управління будинком. Співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (а.с. 11-18, 19-25). 
З матеріалів справи вбачається, що протоколами (рішеннями) загальних зборів ОСББ «Мандриківська-134» в 2015-2018 роках затверджувалася методика нарахувань на утримання і обслуговування житлового будинку. Ці протоколи не оскаржені у встановленому законом порядку і чинними (том 1 а. с. 41-77), а саме:
- Протокол загальних зборів від 12 грудня 2014 року;
- Протокол правління та ревізійної комісії від 2 липня 2015 року;
- Протокол загальних зборів від 04 березня 2016 року;
- Протокол загальних зборів від 16 грудня 2016 року;
- Протокол загальних зборів від 08 грудня 2017 року.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості, протоколів загальних зборів співвласників, методики нарахувань на утримання і обслуговування житлового будинку, квитанцій на оплату послуг, судом було встановлено, що відповідачем не в повному обсязі сплачена заборгованість за отримані послуги. 

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із їх законності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
Так, Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Положеннями ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають:
1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку;
2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;
2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності;
3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення;
4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.
Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Виходячи з положень ч.1 ст.17, ст.20, ч. 6, 7, 8 ст.22, ч.4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів.
Відповідно до ч. 8 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» відмова від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Відповідно до ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.
Згідно зі ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначеного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства, особа, яка є власником приміщення і, в свою чергу, співвласником будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а Об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.

З наданих позивачем розрахунку заборгованості, протоколів загальних зборів співвласників, методики нарахувань на утримання і обслуговування житлового будинку, квитанцій на оплату послуг, судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі сплачена заборгованість за отримані послуги.

Оскільки, згідно ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно з якою у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Позивачем на протязі трьох років здійснюється нарахування заборгованості відповідачу, з якою з огляду на заперечення позовних вимог останній не згодний, проте жодних дій відповідно до вимог чинного законодавства для з`ясування обставин і причин нарахування, а також припинення, неправомірного на думку ОСОБА_2 , нарахування заборгованості, ним вжито не було.

Колегія суддів також погоджується з розміром суми заборгованості, оскільки інший розрахунок на його спростування відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що судом 1 інстанції безпідставно задоволено позовні вимоги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. 

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої заперечення та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

У відповідності до вимог ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача здійснювало адвокатське об`єднання “Погрібної Ольги та ОСОБА_3 ” в особі адвоката Патики О.А. (том 2 а.с.108).

Згідно з актом приймання-передачі виконаних робіт та платіжного доручення вбачається, що ОСББ Мандриківська-134 здійснено оплату послуг на загальну суму 500,00 грн.(том 2 а.с. 109-110).

Отже, з ОСОБА_2 на користь ОСББ “Мандриківська-134” слід стягнути 500,00 грн. понесених судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги при розгляді справи в апеляційному суді.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року – залишити без змін. 

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Мандриківська -134” судові витрати у розмірі 500,00 грн., пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: