ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2159/19                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  26 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:                                                         Чаку Є.В., 
суддів:                                                                              Єгорової Н.М.,Мєзєнцева Є.І.
за участю секретаря                                                          Муханькової Т.В.          
                                                  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби у Черкаській області  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління державної фіскальної служби у Черкаській області  про визнання протиправним та скасування податкове повідомлення - рішення від 29.01.2019 року №0014075013.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції  відповідач подав  апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким  відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно  з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.
Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав. 
Як встановлено судом першої інстанції, 29.01.2019 року на підставі акта перевірки №278/23-00-50-1322/ 3146416416 ГУ ДФС у Черкаській області прийнято рішення №0014075013, яким до позивача за порушення ст. 122 Податкового кодексу України, а саме за затримку на 11 календарних днів сплати авансового внеску, застосовано штраф у розмірі 50% в сумі 640 грн.
          Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
          Задовольняючи позов суд першої інстанції зазначив, що позивач у визначений законодавством строк вчиняв дії, спрямовані на перерахування коштів до Державного бюджету.
Колегія суддів з вказаним висновком суду першої інстанції погоджується та зазначає наступне.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України (далі - ПК України) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно п. 295.1 ст. 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.
Відповідно до п. 122.1. ст. 122 ПК України несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.
Отже, за несплату платником авансових внесків у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій. При цьому специфіка штрафної санкції, передбаченої вищезазначеним підпунктом, полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом на погашену суму податкового боргу залежно від кількості днів, наступних за останнім днем строку.
          Колегія суддів апеляційної зазначає, що штрафні санкції застосовуються до платника у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного податку, а не у випадку помилково сплачених сум єдиного податку на невідповідний рахунок. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів.
          Аналогічного правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 813/1008/16.
          В даному випадку матеріалами справи  підтверджено, що 16.02.2017 року позивач сплатив, з призначенням платежу єдиний податок за лютий 2017 року, кошти в сумі 640 грн. 
15.03.2017 року позивач сплатив, з призначенням платежу єдиний податок за березень 2017 року, кошти в сумі 640 грн.
Вказані кошти було сплачено на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в управлінні Державної казначейської служби України у м. Черкаси призначений для зарахування коштів по сплаті єдиного соціального внеску. 
Відповідно до наданих квитанцій зазначені суми коштів були сплачені та надійшли до Державного бюджету України.
Водночас, як вбачається з платіжних документів, позивачем було неправильно заповнено реквізити платіжних документів та спрямовано кошти на неправильний рахунок.
Вказані кошти позивачу не повернуті і обліковуються як переплата, що підтверджено представником відповідача.
24.03.2017 року позивач повторно сплатив 1240 грн., як зобов`язання зі сплати авансових внесків по єдиному податку за лютий та березень 2017 року на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в управлінні Державної казначейської служби України у м. Черкаси. Вказаний рахунок призначений для зарахування коштів по сплаті єдиного податку.
          З огляду на викладене колегія суддів вважає, що позивачем зобов`язання зі сплати єдиного податку виконані вчасно, у встановлені Законом терміни для такої сплати. Помилка при зазначенні невідповідного рахунку, не може слугувати підставою для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування єдиного податку.
Суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у відзиві на позовну заяву та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення дотримано норми матеріального права, що стало підставою для правильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду -  залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд          

                                            П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Черкаській області -  залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                                          Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                            Н.М. Єгорова
                                                                                
                                                                                                              Є.І. Мєзєнцев