ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 549/602/19  Номер провадження 22-ц/814/607/20	Головуючий у 1-й інстанції Крєпкий С. І.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю. 
суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:
позивачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
відповідач: Чорнухинська Селищна рада Чорнухинського району Полтавської області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Чорнухинського районного суду Полтавської області від 03 січня 2020 року 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
на ухвалу Чорнухинського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2019 року
по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Чорнухинської Селищної ради Чорнухинського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
У грудні 2019 року  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулись до суду із вказаним позовом та просили визнати протиправним та скасувати рішення Чорнухинської селищної ради тринадцятої сесії сьомого скликання від 15 листопада 2019 року № 879 «Про відмову у наданні згоди на поділ земельної ділянки комунальної власності»; зобов`язати Чорнухинську селищну раду надати згоду на поділ земельної ділянки комунальної власності територіальної громади в особі Чорнухинської селищної ради, загальною площею 22,9202 га, кадастровий номер 5325182600:00:003:0015.
В обґрунтування позовних вимог вказували, що за їх клопотаннями ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надало дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення кожному позивачу земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Мелехівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, за межами населених пунктів.
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 позивачам було розроблено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення державної форми власності в адміністративних межах Мелехівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області.
Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області на виконання розпоряджень Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018 року № 60-р "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність об`єднаних територіальних громад", Чорнухинській селищній об`єднаній територіальній громаді було передано повноваження щодо розпорядження земельними ділянками на території Мелехівської сільської ради.
Зазначали, що рішенням Чорнухинської селищної ради тринадцятої сесії сьомого скликання від 15 листопада 2019 року № 879 позивачам відмовлено у наданні згоди на поділ земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 5325182600:00:003:0015.
Вважають, що територіальна громада в особі Чорнухинської селищної ради порушила права на набуття ними земельних ділянок у власність відмовивши без наведення належних обгрунтувань надати згоду на поділ земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 5325182600:00:003:0015.
Разом із позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивачі просили заборонити Чорнухинській селищній раді Чорнухинського району Полтавської області вчиняти будь-які дії, спрямовані на: - розпорядження, зміну цільового призначення, поділ чи об`єднання, передання у власність чи користування, в тому числі включення до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах (аукціон); - надання дозволу виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та затвердження поділу земельної ділянки комунальної власності, загальною площею 22,9202 га, кадастровий номер 5325182600:00:003:0015, розташованої на території Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області.
Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 03 січня 2020 року провадження у справі закрито у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Не погодившись з ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2019 року, її в апеляційному порядку оскаржили Гаврик О.С., Литвин В.І., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Бибик Д.Д ОСОБА_8 , просили скасувати її та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права.
Не погодившись з ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 03 січня 2020 року, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , просив скасувати її та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвал суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судові рішення ухвалені у справі повною мірою відповідають вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Чорнухинської селищної ради тринадцятої сесії сьомого скликання від 15.11.2019 року № 879 позивачам відмовлено у наданні згоди на поділ земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 5325182600:00:003:0015.
Згідно листа Чорнухинської селищної ради від 26 листопада 2019 року рішенням дванадцятої сесії сьомого скликання за № 507 від 24.09.2019 року Чорнухинською селищною радою іншим особам було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 5325182600:00:003:0015.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що спосіб забезпечення позову, на якому наполягали позивачі, не відповідає характеру спору та не здатен забезпечити виконання рішення у справі.
Враховуючи, що рішенням дванадцятої сесії сьомого скликання за № 507 від 24.09.2019 року Чорнухинською селищною радою вже було надано дозвіл іншим громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, площею 22,9202 га, кадастровий номер 5325182600:00:003:0015, обмеження Чорнухинської селищної ради у цьому праві не потягне за собою реального забезпечення виконання можливого рішення суду.
Окрім того, спір між сторонами не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, про що правильно зазначив місцевий суд в ухвалі про закриття провадження у справі. Відповідно безпідставним є забезпечення адміністративного позову в порядку, визначеному ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір . 
Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг (п.п.1,2 ч.1 ст.4 КАС України).
За правилами п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст.4 КАС України). 
Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.
За змістом положень ст. 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або в користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Згідно із ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України передача безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства здійснюється на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч. 10 ст. 118 ЗК України).
Отже, наведеними нормами права встановлено підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та визначені органи, уповноважені розглядати ці питання.
У постановах від 21 березня 2018 року (справа № 536/233/16-ц), 24 квітня 2018 року (справа № 401/2400/16-ц), 30 травня 2018 року (справа № 826/5737/16), 19 червня 2018 року (справа № 922/864/17) Велика Палата Верховного суду дійшла висновку про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи користування, а відмова особі у наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність в неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.
Проект відведення земельної ділянки, як і згода на поділ земельної ділянки комунальної власності, не визначені законом як підстави набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом.
Якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання згоди на поділ земельної ділянки комунальної власності, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.
Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.
У випадку надання Чорнухинською селищною радою згоди на поділ земельної ділянки комунальної власності позивачі не набували б права власності чи іншого речового права на земельну ділянку, тому спір про правомірність рішення відповідача не має цивільно-правового характеру.
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтами наведено не було.
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Чорнухинського районного суду Полтавської області від 03 січня 2020 року та апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на ухвалу Чорнухинського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2019 року залишити без задоволення. 
Ухвалу Чорнухинського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2019 року та ухвалу Чорнухинського районного суду Полтавської області від 03 січня 2020 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                        О.Ю. Кузнєцова 
Судді                                                                        С.А. Гальонкін
                                                                       Л.М. Хіль