Постанова 
Іменем України
26 грудня 2019 року
м. Київ
справа № 388/455/17-ц
провадження № 61-6228св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., 
Червинської М. Є.,
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, відділ Держгеокадастру у Долинському районі Кіровоградської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Дуковського О. Л., Дьомич Л. М., Письменного О. А.,
 
В С Т А Н О В И В:
 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, відділу Держгеокадастру у Долинському районі Кіровоградської області, 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконними наказів та скасування записів у поземельній книзі.
 
Позовна заява мотивована тим, що 30 листопада 2010 року між позивачем та Долинською районною державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки, який 15 листопада 2011 року зареєстровано у Долинському реєстраційному відділі КРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», та відповідно до умов якого позивачу було передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 42,3765 га, розташовану на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3521984400:000:9022, строком на 5 років. 15 лютого 
2016 року указаний договір було поновлено на новий строк у порядку, передбаченому договором оренди та статтею 33 Закону України «Про оренду землі». Зазначені обставини та факт поновлення права оренди земельної ділянки на новий строк, на п`ять років, зокрема з 16 лютого 2016 року по 
16 лютого 2021 року, підтверджується рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 12 травня 2016 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа - Долинська районна державна адміністрація, про визнання недійсним рішення, визнання договору поновленим, визнання додаткової угоди укладеною, що набрало законної сили. Указаним рішенням суду визнано недійсним рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 04 листопада 2015 року про відмову в поновленні договору оренди землі; визнано його поновленим строком на п`ять років; визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди 
від 30 листопада 2010 року. Проте під час розгляду зазначеного спору в господарському суді Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, видало накази від 11 квітня 2016 року № № 11-3184/14-16-СГ, 
11-3183/14-16-СГ, 11-3188/14-16-СГ про надання дозволів на розроблення документації з землеустрою. На підставі указаних наказів було розроблено проекти землеустрою, щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Позивач вважала, що за відсутності погодження указаного поділу земельної ділянки з користувачем та без її попереднього вилучення у позивача, наведені дії відповідачів відбулись з порушенням вимог чинного законодавства та підлягають скасуванню, а порушенні права позивача поновленню шляхом поновлення реєстрації земельної ділянки.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 15 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2017 року, позов задоволено частково.
 
Визнано протиправними та скасовано накази Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області:
від 14 липня 2016 року № 11-6850/14-16-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_3 , державну реєстрацію земельної ділянки, площею 2,0 га, з кадастровим номером 3521984400:02:000:5627, розташованої на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, з одночасним скасуванням записів у поземельній книзі;
від 14 липня 2016 року № 11-6846/14-16-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0 га, з кадастровим номером 3521984400:02:000:5626, розташованої на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, з одночасним скасуванням записів у поземельній книзі;
від 14 липня 2016 року № 11-6851/14-16-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_4 , державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0 га, з кадастровим номером 3521984400:02:000:5628, розташованої на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, з одночасним скасуванням записів у поземельній книзі.
Визнано протиправними дії відділу Держгеокадастру у Долинському районі Кіровоградської області щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки, загальною площею 42,3765 га, разом із скасуванням кадастрового номеру 3521984400:02:000:9022, шляхом закриття поземельної книги.
 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив  із того, що відповідачами всупереч вимог чинного законодавства, без погодження з боку існуючого землекористувача вчинено дії та видано розпорядчі акти щодо поділу і передачі у власність третіх осіб земельні ділянки, які на момент такої передачі перебували у законному користуванні позивача.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У жовтні 2017 року ОСОБА_2 , ОСОБА_4 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати рішення апеляційного суду.
 
Аргументи учасників справ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неналежним чином досліджено надані докази у їх сукупності.
 
Відзив на касаційну скаргу не подано
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.
 
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судам установлено, що 30 листопада 2010 року між ОСОБА_1 та Долинською районною державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки № 82/2010, який 30 листопада 2010 року зареєстровано у Долинському реєстраційному відділі КРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», та відповідно до умов якого ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 42,3765 га, розташовану на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3521984400:000:9022, строком на 
5 років.
 
Указаним договором та рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 12 травня 2016 року підтверджено перебування до 16 лютого 2021 року земельної ділянки, кадастровий номер 3521984400:000:9022, загальною площею 42,3765 га, у користуванні ОСОБА_1 на підставі оренди, що також відображено у копіях витягу від 30 листопада 2015 року та від 24 червня 
2016 року з Реєстру речових прав щодо оренди земельної ділянки.
 
Станом на 24 червня 2016 року рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12 травня 2016 року набрало законної сили та виконано.
 
Наказами Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 14 липня 2016 року: № 11-6850/14-16-СГ затверджено документацію із землеустрою та надано земельну ділянку у власність ОСОБА_3 ; 
№ 11-6846/14-16-СГ затверджено документацію із землеустрою та надано земельну ділянку у власність ОСОБА_2 ; № 11-6851/14-16-СГ затверджено документацію із землеустрою та надано земельну ділянку у власність 
ОСОБА_4 .
 
Листами Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області 
від 18 жовтня 2016 року та від 13 червня 2017 року та викопіюванням з публічної кадастрової карти України підтверджено формування нових земельних ділянок шляхом поділу земельної ділянки № 3521984400:000:9022.
 
Відповідно до публічних даних державного земельного кадастру Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердило документацію із землеустрою щодо формування декількох нових землеволодінь по 2,0 га, а саме: з кадастровими номерами: 3521984400:02:000:5626, 3521984400:02:000:5627, 3521984400:02:000:5628.
 
При реєстрації указаних новостворених землеволодінь, утворених у результаті поділу земельної ділянки, скасовано запис про державну реєстрацію та кадастровий номер із закриттям Поземельної книги на земельну ділянку. Земельній ділянці як такій, що підлягає (запланована) поділу, присвоєно новий кадастровий номер 3521984400:02:000:9505.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Частиною п`ятою статті 116 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
 
Згідно зі статтею 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає, зокрема, нотаріально посвідчену згоду на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні).
 
Отже вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року, встановивши, що на час видачі відповідачами оскаржуваних розпорядчих актів щодо поділу та передачі у власність третіх осіб спірних земельних ділянок такі земельні ділянки перебували у законному користуванні у позивача та ураховуючи те, що відповідної згоди на вилучення та відповідний поділ землекористувач (позивач) не надавав, обґрунтовано вважав, що відповідачами порушено вимоги чинного законодавства щодо поділу спірної земельної ділянки та передачі її у приватну власність третім особам, а тому дійшов правильного висновку про визнання протиправними та такими, що підлягають скасуванню оскаржувані накази.
 
Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Щодо зупинення виконання рішення суду
Відповідно до частини 3 статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
 
Враховуючи те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 листопада 2017 року виконання рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 15 червня 
2017 року зупинено до закінчення касаційного провадження, тому виконання рішення на підставі частини 3 статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_4 залишити без задоволення.
 
Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 15 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2017 року залишити без змін.
 
Поновити виконання рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 15 червня 2017 року.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                             В. М. Коротун 
С. Ю. Бурлаков
М. Є. Червинська