УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 336/1107/18
провадження № 51 – 9868 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 10 червня 2019 року,
встановив:
За вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2018 року 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз :
-13.04.2018 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 125 КК до покарання у виді штрафу у сумі 510 грн,
засуджено за ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. 
На підставі ст. 75 КК України, від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнено, якщо він протягом іспитового строку тривалістю у 3 роки, не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміни в місці проживання та роботи.
Ухвалено змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання та звільнити ОСОБА_4 негайно з-під варти в залі суду. 
Вироком Дніпровського апеляційного суду від 10 червня 2019 року вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2018 року в частині призначення покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок.
Призначено  ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 186 КК у вигляді 4 років позбавлення волі. 
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання. В решті вирок місцевого суду залишено без змін 
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на неповноту судового розгляду, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного засудженому покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі просить змінити вирок апеляційного суду на більш м`яке покарання, яке не зв`язане з позбавленням волі.
Верховний Суд ухвалою від 23 вересня 2019 року касаційну скаргу  ОСОБА_4 залишив без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, вона буде повернута. 
Ухвалу касаційного суду було невідкладно надіслано на адресу установи, в якій засуджений  ОСОБА_4 перебував під вартою.
Згідно розписки засудженого, копія ухвали Верховного Суду була вручена йому 23 жовтня 2019 року.
Однак у наданий касаційним судом п`ятнадцятиденний строк засуджений недоліки касаційної скарги не усунув, нової касаційної скарги до суду касаційної інстанції не надіслав.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи викладене, оскільки  ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, Верховний Суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК вважає за необхідне повернути касаційну скаргу засудженого з усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                   ОСОБА_3