ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 лютого 2020 року           справа №200/9827/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Хомича Івана Олександровича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року (повне судове рішення складено 15 листопада 2019 року у м. Слов`янську) у справі № 200/9827/19-а (суддя в І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,                                                    
                                                УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України  в Донецькій області (далі - Управління) про визнання протиправною бездіяльність щодо відмови виключити із розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії за віком період страхового стажу, вказаний у заяві від 8 травня 2019 року, із 11 липня 2001 року по 31 серпня 2009 року; зобов`язання виключити із розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії за віком період страхового стажу, вказаний у заяві від 8 травня 2019 року, із 11 липня 2001 року по 31 серпня 2009 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 1 травня 2019 року з урахуванням раніше виплачених сум. 
В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії. У травні 2019 року позивач звернувся із заявою про виключення із розрахунку заробітної плати для обчислення його пенсії періоду страхового стажу з 1 липня 2001 року по 31 серпня 2009 року та перерахунок пенсії, проте відповідачем було прийняте рішення про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною періоду оптимізації заробітної плати, чим фактично позбавлено позивача права отримувати у подальшому збільшений розмір пенсії. В той же час позивач вважає, що такі дії суперечать вимогам абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV), який передбачає, що виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періодів страхового стажу до 60 календарних місяців страхового стажу здійснюється за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в  одинарному розмірі. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, що і на обґрунтування позовної заяви.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Всі особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули, тому апеляційне провадження здійснено в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308  Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
ОСОБА_1 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) з 27 листопада 2000 року, виходячи із середньомісячного заробітку за 24 останніх календарних місяці роботи відповідно до статті 65 Закону № 1788-ХІІ, а саме: з 1 листопада  1998 року по 31 жовтня 2000 року.
Згідно матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до Управління із заявами про перерахунок пенсії з доданням стажу та заробітної плати, а саме: 08 квітня 2004 року, 29 вересня 2009 року, 14 грудня 2017 року.
При перерахунку пенсії відповідно до заяви від 29 вересня 2009 року ОСОБА_1 було проведено оптимізацію заробітної плати та з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, автоматично були виключені періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону № 1058-ІV та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більше як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі, а саме 34 місяці заробітної плати з 01 вересня 1995 року по 30 вересня 1996 року, з 01 липня 2000 року по 27 березня 2002 року, що підтверджується Розрахунком № 1 (заробітна плата (довідка) за новою формою) (том 2, а.с. 6-7).
8 травня 2019 року позивач звернувся до Управління із заявою (встановленого зразка) №1246 про перерахунок пенсії із виключенням з оптимізації період з 1 липня 2001 року по 31 серпня 2009 року (том 1, а.с 30).
Рішенням відповідача № 1246 від 17 травня 2019 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку із зміною періоду оптимізації заробітної плати з посиланням на те, що законодавством не передбачено проведення перерахунку пенсії по зміні періоду оптимізації, та вказано, що з 1 жовтня 2009 року заявнику вперше було проведено перерахунок пенсії відповідно до норм статті 42 Закону № 1058-ІV з додаванням стажу та заробітної плати (том 1, а.с. 31-33).
Позивач не погодився із відмовою у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку із зміною періоду оптимізації заробітної плати та звернувся до суду з даним позовом.
Суд зазначає, що згідно Рішення №1246 від 17 травня 2019 року при перерахунку пенсії позивачу 1 жовтня 2009 року автоматично вилучено період з 1 липня 2001 року по 31 серпня 2009 року - 34 місяці, що складає 10 % страхового стажу, проте згідно Розрахунку №1 (заробітна плата (довідка) за новою формою) від 29 вересня 2009 року з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, вилучено 34 місяці заробітної плати з 1 вересня 1995 року по 30 вересня 1996 року, з 1 липня 2000 року по 27 березня 2002 року.
Таким чином, спірним питанням у справі є відмова у проведенні пенсійним органом оптимізації коефіцієнта по заробітній платі із виключенням періоду з 1 липня 2001 року по 31 серпня 2009 року.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058-ІV.
Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Частиною 5 статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846; далі - Порядок).
Згідно  пункту 1.5 Порядку заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.
Відповідно до пункту 2.7 Порядку до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені пп. 2- 4 п. 2.1, п. 2.6 цього розділу.
Пунктом 4.1 Порядку передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу 2 пп. 3 п. 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 06 грудня 2016 року у справі № 2-а-4639/11/2414.
З наданих відповідачем копій матеріалів пенсійної справи позивача убачається, що 29 вересня 2009 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок вже призначеної пенсії. При цьому, у зазначеній заяві  не зазначено періоди виключення із підрахунку заробітної плати бажаних періодів, тому пенсійним органом було здійснено виключення в автоматичному режимі. З розпорядження від 1 листопада 2009 року про перерахунок пенсії убачається, що позивачу було здійснено перерахунок пенсії (том 1, а.с. 220).
Не погодившись з розрахунком стажу, позивач звернувся до Добропільського міськрайонного суду з позовом про перерахунок пенсії та стягнення недоотриманої пенсії. Так, постановою Добропільського міськрайонного суду від 6 грудня 2010 року позов задоволено та зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля здійснити перерахунок пенсії позивачу з 1 жовтня 2009 року з урахуванням заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2008 рік. 
14 грудня 2017 року позивач знову звернувся до відповідача із заявою №5042 про перерахунок пенсії з більшого заробітку (без зазначення періодів виключення із розрахунку) (том 1, а.с. 236-а). 
Рішенням №5042 від 17 січня 2018 року відмовлено в перерахунку пенсії оскільки при перерахунку пенсії із заробітної плати за періоди роботи відповідно до наданих довідок індивідуальний коефіцієнт заробітної плати зменшується до 2,11340 та зменшується розмір пенсійної виплати на 390 грн.(том 1, а.с. 240).
23 січня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виключення із підрахунку заробітної плати період визначений автоматично та включити до оптимізації період з 1 вересня 1995 року по 27 березня 2002 року (том 1, а.с. 240 б). 
Рішенням пенсійного органу № 204 від 1 лютого 2019 року відмовлено в перерахунку пенсії оскільки законодавчі підстави для зміни періоду оптимізації заробітної плати відсутні (том 1, а.с. 243-244).
Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії в солідарній системі законодавець урегулював у статті 40 Закону № 1058-IV й абзацом 1 частини 1 цієї статті передбачив врахування для обчислення пенсії заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Тобто, законодавець імперативно встановив, що для обчислення пенсії має враховуватися заробітна плата (дохід), отримана після 1 липня 2000 року протягом усього періоду страхового стажу особи без будь-яких виключень.  Єдиний виняток із цього правила встановлювався в абзаці 3 частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV, який передбачав допустимість за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періодів до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом 3 частини 1 статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Водночас, закріплена у наведеній нормі можливість оптимізації заробітку стосується призначення пенсій, і не може бути застосована при перерахунку вже призначеної пенсії.
Дана правова позиція узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року справа № 461/4328/16-а.
Оскільки позивачу було проведено оптимізацію заробітної плати при перерахунку пенсії за заявою позивача та законодавством не передбачено повторне проведення оптимізації пенсії, відмова відповідача у виключенні періодів страхового стажу для здійснення оптимізації розміру пенсії ОСОБА_1 є правомірною, отже доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, і не порушив права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.
На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з виключанням коефіцієнтів періоду з 11 липня 2001 року по 31 серпня 2009 року є безпідставними, тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                          ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу представника позивача Хомича Івана Олександровича - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року у справі № 200/9827/19-а - залишити без змін.
Повне судове рішення - 11 лютого 2020 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            Е. Г. Казначеєв
                                                                                                                                                                                                                                                  Т. Г. Гаврищук