П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 р.	м. Одеса	Справа № 400/3235/19	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Миколаїв;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
09.12.2019 року;
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.
          П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Димерлія О.О.
                                                            – Танасогло Т.М.
        
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 9 грудня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України щодо повідомлення чи має можливість Миколаївський національний університет імені В.О. Сухомлинського зробити замовлення в Єдиній державній електронній базі з питань освіти на інформацію, яка буде відтворена в дублікаті диплома; зобов`язати Міністерство освіти і науки України повідомити чи має можливість Миколаївський національний університет імені В.О. Сухомлинського зробити замовлення в Єдиній державній електронній базі з питань освіти на інформацію, яка буде відтворена в дублікаті диплома.
В обґрунтування позову зазначено, що у серпні 2019 року позивач направив відповідачу звернення в порядку Закону України «Про звернення громадян». Проте заяву по суті розглянуто не було, чим порушено його права на розгляд поставлених питань. Зазначені обставини свідчать про протиправну бездіяльність відповідача, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутись до суду із цим позовом та ставитити питання про його зобов`язання вчинити певні дії в судовому порядку.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 9 грудня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що на поставлені у зверненні питання відповідачем у визначені строк та порядок забезпечено позивача повною відповіддю. Наведене свідчить про те, що позивач не довів обставин, на які він посилається в позові, натомість відповідач надав обґрунтовані пояснення правомірності своїх дій, а відтак не вбачаються підстави для задоволення адміністративного позову.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на помилковість висновків суду про надання позивачу належної відповіді на його звернення та виконання відповідачем правил Закону України «Про звернення громадян».
У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство освіти і науки України посилається на необґрунтованість вимог апеляційної скарги, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для його скасування.
Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2019 року позивач звернувся на Урядову гарячу лінію та зазначив, що Університет не видає йому дублікат диплома, оскільки ректор не має змоги замовити в Єдиній державній електронній базі з питань освіти на інформацію, яка буде відтворена в дублікаті диплома та пропонує йому отримати дублікат диплома спеціаліста, незважаючи на те, що він не мав диплома спеціаліста.
У зверненні позивач просив повідомити, чи має можливість Університет видати дублікат диплома по закінченню ним у 1981 році Миколаївського державного педагогічного інституту імені В.Г. Бєлінського.
Вказане звернення зареєстроване за №ІЛ-9636284 та 29.08.2019 року передане на розгляд Міністерству освіти і науки України.
Розглянувши звернення позивача, відповідач своїм листом від 01.10.2019 року за №3/1472-19 повідомив, що Міністерством освіти і науки України неодноразово надавались ґрунтовні відповіді з роз`ясненнями з питань, що стосуються видачі Миколаївським національним університетом ім. В.О. Сухомлинського дубліката диплома про вищу освіту, здобуту позивачем у 1981 році в Миколаївському державному педагогічному інституті ім. В.Г. Бєлінського, а також можливості отримання ним дубліката диплома наразі відповідно до чинного законодавства.
Водночас, повідомлено, що на поставлені у зверненні питання відповідачем протягом 2018, 2019 років надавалась відповідь і листами від 16.01.2018 року №1/11-474, від 30.01.2018 року №1/11-1034, від 05.04.2018 року №1/11-3853, від 26.12.2018 року №1/11-14652, від 04.03.2019 року №1/11-2255, від 12.03.2019 року №1/11-2540, від 26.03.2019 року №1/11-3052 та №1/11-3053, від 03.05.2019 року №3.4.3/8-9, від 18.06.2019 року №1/11-5654, від 19.06.2019 року №3.4.3/87-19, від 12.09.2019 року 33/1252-19.
Посилаючись на протиправну бездіяльність у наданні правової відповіді на звернення, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити відповідні дії в судовому порядку.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
За змістом ст. 3 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР заявою (клопотанням) є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.
Згідно із ч.ч. 1, 4, 5 ст. 5 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Звернення може бути усним чи письмовим.
Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.
Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
Таким чином, цим Законом врегульовано питання практичної реалізації громадянами України своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів.
Порядок розгляду заяв (клопотань) врегульовано ст. 15 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР, відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Разом з цим, статтею 19 Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Водночас, за правилами ч. 2 ст. 8 Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-В не розглядаються, зокрема, повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем неодноразово порушено перед відповідачем питання щодо практичної реалізації видачі йому дублікату документа про вищу освіту.
У відповідь на відповідні звернення Міністерством освіти і науки України повідомлялось про те, що дублікат диплому про вищу має бути виданий відповідним закладом освіти, а також про наявність технічної можливості реалізувати видачу відповідного документа (зокрема, у листах від 04.03.2019 року №1/11-2255, від 12.03.2019 року №1/11-2540, від 26.03.2019 року №1/11-3052, від 19.06.2019 року №3.4.3/87-19).
На думку колегії суддів, наведені обставини спростовують доводи позивача про ігнорування відповідачем його вимог, а також порушення права на забезпечення необхідною інформацією.
При цьому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, спірні правовідносини фактично не змінились, у тому числі, звернення від 28.08.2019 року направлене позивачем з метою одержання інформації щодо реалізації його вимог на одержання дублікату диплому про вищу освіту, тобто у зверненні позивача не виникли інші обставини, які потребують додаткового роз`яснення та забезпечення іншою інформацією або вирішення в інший спосіб.
Зазначені обставини, а також матеріали справи, спростовують твердження позивача про протиправну бездіяльність відповідача щодо розгляду його звернення.
З огляду на викладене, оскільки доводи позивача про допущення відповідачем бездіяльності у розгляді його звернення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.
Враховуючи наведене, оскільки висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 9 грудня 2019 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

         Головуючий-суддя:                                                               О.В. Єщенко  
         
         Судді:                                                                                        О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                             Т.М. Танасогло