Справа № 159/3078/19  Провадження № 33/802/3/20 	Головуючий у 1 інстанції:Лесик В. О. 	
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П., з участю секретаря Тарасюк Ю.А.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Лавренчука О.В.,
розглянувши апеляційну скаргу захисника Лавренчука О.В. на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.
Згідно з постановою ОСОБА_1  визнано винним за те, що 31 травня 2019 року о 00 год. 32 хв. у м. Ковель, на вул. І.Миколайчука, він керував транспортним засобом, марки «OPEL CORSA» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності. Стверджує, що місцевим судом порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки розгляд справи було проведено без участі сторони захисту, незважаючи на те, що захисник брав участь в інших судових провадженнях, про що повідомляв суд першої інстанції у телефонному режимі. Вважає вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, недоведеною, оскільки не було допитано жодного свідка у даній справі. З огляду на наведене просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки отримав її лише 27.08.2019, скасувати останню, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Лавренчука О.В., який підтримав апеляцію у повному обсязі, просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 та його захисник Лавренчук О.В. не були присутні при розгляді справи місцевим судом. Зокрема, відповідно до супровідного листа Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.08.2019 № 159/3078/19/17308/2019,  ОСОБА_1 направлялася копія постанови (а.с.27), однак відсутні відомості про її вручення. Листом Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.08.2019 № 159/3078/19/17311/2019 (а.с.28) стверджується направлення копії судового рішення захиснику Лавренчуку О.В., проте згідно з відміткою на рекомендованому повідомленні (а.с.31) та відстеженням поштового відправлення Укрпошти копія постанови була вручена апелянту 27.08.2019. Тому, на думку суду апеляційної інстанції, строк апеляційного оскарження підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному  законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 31.05.2019 серії БД № 422341, 31 травня 2019 року о 00 год. 32 хв. у м. Ковель, на вул. І.Миколайчука,  ОСОБА_1  керував транспортним засобом, марки «OPEL CORSA» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (а.с.1).
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи захисника не узгоджуються з іншими доказами у справі.
Факт керування  ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння стверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наявними у матеріалах справи (а.с.5, 8).
Також факт керування ОСОБА_1 автомобілем, марки «OPEL CORSA» номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується копією постанови серії ВР №238799 від 31.05.2019, згідно з якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за керування вказаним транспортним засобом із вимкненими фарами ближнього світла (а.с.3).
Апеляційним судом досліджено відеозапис бодікамер поліцейських, відповідно до якого на вимогу працівника поліції відкрити вікно автомобіля водій не реагував. Згодом, коли двері відкрилися, за кермом транспортного засобу був саме ОСОБА_1 (час відео 00:31:28, а.с.9), що спростовує доводи сторони захисту про те, що у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, автомобілем.
Після цього поліцейський пояснив причину зупинки транспортного засобу, а саме те, що автомобіль рухався від магазину без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби (час відео 00:32:54, а.с.9).
Як вбачається з відеофіксації події адміністративного правопорушення, на першу вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння без присутності свідків ОСОБА_1 категорично відмовився (час відео 00:36:03, а.с.9).
У суді апеляційної інстанції захисник ствердив, що під час відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку свідків взагалі не було.
Однак, дане твердження спростовується відеозаписом бодікамер поліцейських, відповідно до якого спочатку на місце події прибули двоє свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (час відео 00:49:39, а.с.9), а після цього на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 категорично відмовився (час відео 00:50:07, а.с.9).
Тому місцевим судом обґрунтовано взято до уваги вказані письмові пояснення свідків і відеозапис як належні та допустимі докази.
У судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_4 ствердила, що ОСОБА_1 не міг керувати автомобілем, оскільки ключі були у неї, однак не змогла спростувати факт перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за кермом транспортного засобу, коли прибули працівники поліції.
Крім того, дані показання свідка повністю спростовуються відеозаписом з бодікамер поліцейських (час відео 00:31:28, а.с.9), а тому не беруться судом апеляційної інстанції до уваги.
Отже, невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненому правопорушенні, апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.
За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм пункту п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, правильними.
Нових доказів суду апеляційної інстанції стороною захисту надано не було. 
На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.
Що стосується клопотання захисника про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, то воно не підлягає до задоволення з таких підстав.
Положеннями ч.2 ст.38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. 
Згідно з протоколом серії БД №422341 від 31.05.2019 правопорушення було вчинено ОСОБА_1 31.05.2019 (а.с.1).
А стягнення на нього накладено 15.08.2019 постановою судді Ковельського міськрайонного суду (а.с.25), тобто в межах визначеного КУпАП трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення.
Тому підстави для скасування постанови судді у зв?язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення - відсутні. 
Враховуючи вищенаведене, постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстав для задоволення апеляційної скарги - немає. 
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

       Поновити захиснику Лавренчуку О.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковельського мсііькрайнного суду Волинської області від 15 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 . 
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Лавренчука О.В. - залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2019 року щодо    ОСОБА_1  - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду                 В.П. Денісов