УХВАЛА
31 січня 2020 року
м. Київ
справа №592/9280/13-к
провадження №51-2067ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 серпня 2019 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 9 січня 2020 року,
встановив: 
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 серпня 2019 року                          відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому строку знаходження в установі попереднього ув`язнення у строк покарання за ч. 5 ст. 72 КК (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 2 грудня 2013 року.
Сумський апеляційний суд ухвалою від 9 січня 2020 року вказане рішення районного суду залишив без змін.
У касаційній скарзі засуджений просить Верховний Суд скасувати ці судові рішення  і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до вимог ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх  перегляду в апеляційному порядку,                           а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Право на оскарження судових рішень в касаційному порядку не є абсолютним. Так, згідно п. 8  ч. 2 ст. 129 Конституції України  однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний розгляд справи, і лише                           у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення 
Положеннями ст. 539 КПК визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів                                    у випадках, встановлених законом.
Згідно з ч. 6 ст. 539 КПК, за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
За змістом статей 424 та 539 КПК, судове рішення суду апеляційної інстанції, прийняте за результатами розгляду скарги на ухвалу, якою вирішуються питання, пов`язані з виконанням вироку, касаційному оскарженню не підлягає. 
Таким чином, оскаржувані судові рішення не є предметом перегляду суду касаційної інстанції. 
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 серпня                2019 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 9 січня 2020 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                      ОСОБА_3