ПОСТАНОВА
Іменем України

27 лютого 2020 року 
Київ
справа №826/12929/17
адміністративне провадження №К/9901/113/18, К/9901/22702/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд): 
судді-доповідача - Бевзенка  В.М.,
суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні  як суд касаційної інстанції
адміністративну справу № 826/12929/17
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України
про визнання протиправними дій, бездіяльності, скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
за касаційними скаргами ОСОБА_1 
на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017, постановлену у складі судді: Василенко Я.М
та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017, постановлену у складі судді: Василенко Я.М
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом Міністерства оборони України (далі – відповідач) в якому просила:
- визнати протиправною та такою, що заподіяла моральну шкоду позивачу, що полягає у приниженні її честі та гідності, а також її ділової репутації, бездіяльність Міністерства оборони України щодо звільнення її з військової служби на підставі частини восьмої статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу", підпункту 2 пункту 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (в редакції станом на 18.03.2014) з часу набрання такого права, дії щодо примушення її прибути до нового пункту постійної дислокації військової частини, рішення щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення - "звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю", рішення та дії щодо звільнення її з військової служби у запас за службовою невідповідністю з виключенням зі списків Збройних Сил України;
- скасувати або визнати нечинним наказ Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 27.03.2015 № 137 "Про результати службового розслідування та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності" в частині накладення на неї дисциплінарного стягнення - "звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю" та наказ Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 13.05.2015 № 37-РС в частині звільнення її з військової служби у запас за службовою невідповідністю з виключенням зі списків Збройних Сил України, як такі, що видані з порушенням законодавства, а також з метою відшкодування шкоди, заподіяної їй цими рішеннями;
- зобов`язати Міністерство оборони України звільнити її з військової служби на підставі частини восьмої статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції станом на 18.03.2014), або на підставі пункту "к" частини шостої, підпункту "а" та абзацу другого підпункту "ґ" пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (в поточній редакції) без її особистої присутності за новим пунктом постійної дислокації військової частини, у зв`язку із несвоєчасним звільненням з військової служби відповідно до вимог законодавства та з метою відшкодування шкоди, заподіяної їй незаконними рішеннями, зазначеними у пункті 2 позовної заяви.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2017 позовну заяву залишено без руху в зв`язку із її невідповідністю вимогам, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній до 15.12.2017).
Виявлені недоліки запропоновано усунути шляхом уточнення заявлених позовних вимог, сплати судового збору та надання доказів такої сплати.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Не погоджуючись з цим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху. 
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 апеляційну скаргу залишено ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2017 - залишено без руху. Апелянту надано термін протягом десяти днів з дня отримання відповідної ухвали для усунення виявлених недоліків шляхом надання суду належним чином оформленого оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 1600 грн або документа на підтвердження звільнення заявника від сплати судового збору.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2017 про залишення адміністративного позову без руху  - повернуто апелянту.
Апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу позивача, зазначив, що апелянтом не виконано вимоги ухвали Київського апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
ОСОБА_1 у грудні 2017 року звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017.
В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
На обґрунтування поданої касаційної скарги позивач  зазначила, що в адміністративному позові вона просить визнати протиправною бездіяльність та дії відповідача відносно неї, як військовослужбовця. Відповідачем були допущені протиправні дії та бездіяльність відносно неї, коли вона була військовослужбовцем Збройних Сил України та виконувала військовий обов`язок. Зазначає, що вказаний спір виник між позивачем, як колишнім військовослужбовцем та відповідачем під час проходження військової служби, а тому пов`язаний з виконаням вйськового обовязку і є підставою для звільнення позивача від сплати судового. Тому, на думку скаржника, вона належить до осіб, на яких розповсюджується пункт 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.12.2017 відмовлено у відкритті касаційного провадження в частині перегляду ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2017, оскільки вказане судове рішення не було предметом апеляційного перегляду. Цією ж ухвалою касаційний суд відкрив касаційне провадження на ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 про залишення апеляційної скарги без руху.
Відповідно до приписів підпункту 4 пункту 1 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII (далі – КАС України) вказану касаційну скаргу 14.02.2018 передано для розгляду до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду.
Окрім того 29.12.2017 позивачем до Верховного Суду подано касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 про повернення апеляційної скарги.
На обґрунтування зазначеної касаційної скарги наводить доводи аналогічні за своїм змістом викладеним у вперше поданій касаційній скарзі.
Ухвалою  Верховного Суду від 10.01.2018 відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017.
Відповідач надав відзив на касаційну скаргу, яким просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити – без змін оскаржувані судові рішення.
РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
Частина 6 статті 187 КАС України: до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору, а також копії доданих до неї письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
Частини 2 та 3 статті 187 КАС України: отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам статті 187 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.
До апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.
Частина 1 статті 108 КАС України: суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.
Пункт 1 частини 3 статті 108 КАС України: позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.
Преамбула Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»: цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Частина 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір»: судовий збір справляється: за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.
Підпункт 4 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»: за подання до адміністративного суду: апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду - ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Пункт 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»: від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права – на підставі встановлених фактичних обставин справи.
Відповідно до приписів частини 2 статті 341 КАС України, Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг та за видачу судами документів.
   До вказаних суб`єктів належать військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем у касаційних скаргах, станом на момент подання апеляційної скарги ОСОБА_1 звільненв у запас та виключено із списків особового складу ВМС ЗС України.
Отже, станом на момент звернення з апеляційною скаргою до Київського апеляційного адміністративного суду скаржник не був військовослужбовцем та, відповідно, не належав до визначених пунктом 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» суб`єктів, які звільненні від сплати судового збору.
Посилання скаржника на те, що предметом адміністративного позову є дії,  та протиправна бездіяльність Міністерства оборони України в період проходження ОСОБА_1 військової служби у Збройних Силах України не спростовує наведеного висновку, оскільки визначальною обставиною для застосування пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» є наявність у особи статусу військовослужбовця (або військовозобов`язаного чи резервіста, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори) на момент подання відповідної позовної заяви (апеляційної скарги тощо).
З огляду на викладене, Київський апеляційний адміністративний суд правомірно залишив апеляційну скаргу без руху з підстав не сплати апелянтом суддового збору та вподальшому повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що остання не усунула недоліки апеляційної скарги.
Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а судові рішення суду апеляційної інстанції – без змін, оскільки судом не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.
З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судових рішеннь відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Касаційні скарги ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя – доповідач:                                                            В.М. Бевзенко

Судді:                                                                                          Н.А. Данилевич          

                                                                                          Н.В. Шевцова