УХВАЛА        
 
24 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 725/3593/19
провадження № 61-3326ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду                            Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці на рішення Першотравневого районного суду                     м. Чернівці від 02 жовтня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства Оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання права на приватизацію, зобов`язання вчинити дії,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У лютому 2020 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 жовтня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 січня 2020 року, здана до поштового відділення зв`язку 17 лютого 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті                        390 ЦПК України.
 
У клопотанні, доданому до касаційної скарги,                                          квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на отримання копії постанови апеляційного суду лише 25 січня 2020 року, в підтвердження чого надає конверт поштової кореспонденції.  

Частиною другою статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки без своєчасного отримання копії оскаржуваного судового рішення заявник позбавлений можливості як визначення необхідності подання касаційної скарги, так і її мотивування, що є обов`язковим елементом касаційної скарги згідно з вимогами статті 392 ЦПК України, він підлягає поновленню.
 
Разом з цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки всупереч пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга. 
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Таким чином, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ :
 
Клопотання квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити квартирно-експлуатаційному відділу м. Чернівці строк на касаційне оскарження рішення Першотравневого районного суду                       м. Чернівці від 02 жовтня 2019 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 09 січня 2020 року.
 
Касаційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 жовтня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 січня 2020 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 17 березня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                      В. С. Жданова