УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №287/363/16-ц Головуючий у 1-й інст. Стратович О. В. 
Категорія 26 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року 

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого         Павицької Т. М.,
суддів                  Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,
за участю секретаря                Ковальської Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №287/363/16-ц за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про повернення строкового банківського вкладу, за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 14 травня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Стратовича О.В. в м. Олевську,
в с т а н о в и в :
У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») в обґрунтування якого зазначала, що 19 лютого 2014 року у м. Ялта АР Крим між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» в особі Ялтинського відділення філії «Кримське регіональне відділення» та позивачкою було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Стандарт» за № SAMDN80000740702291 на суму 2529,55 доларів США, строком на 6 місяців зі сплатою 9 % річних. На виконання умов договору, Банком на ім`я вкладника було відкрито рахунок № НОМЕР_1 , а вона у свою чергу, внесла на рахунок відповідача 2529,55 доларів США. Проте, після закінчення строку дії депозитного договору, суму вкладу та нарахованих відсотків відповідач не повернув. Враховуючи наведене просила, стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на її користь 3215,30 доларів США, з яких 2529,55 доларів США сума вкладу, 549,50 доларів США нараховані відсотки по вкладу, 111,30 доларів США різниця між сумою боргу з урахуванням індексу інфляції та сумою вкладу, 24,95 доларів США - три відсотки річних від простроченої суми та витрати зі сплати судового збору.
Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 14 травня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 3215,30 доларів США, з яких 2529,55 доларів США - сума строкового вкладу, 549,50 доларів США нарахованих відсотків по строковому вкладу, 111,30 доларів США різниця між сумою боргу з урахуванням індексу інфляції та сумою строкового вкладу, 24.95 доларів США трьох відсотків річних від простроченої суми та 551 грн 20 коп. судового забору. 
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Вказує, що позивач не довів належними та допустимими доказами факту укладення між сторонами договору банківського вкладу, зокрема, не надано документів, які підтверджують внесення коштів на виконання вказаного правочину. Додані до матеріалів справи докази не є належними та допустимими доказами.
            Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи,  19.02.2014 відповідно до договору про депозитний вклад «Стандарт» у Ялтинському відділенні філії «Кримське регіональне відділення» ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 було оформлено депозитний вклад №SAMDN080000740702291 на наступних умовах: суму вкладу - 2529,55 доларів США, строк вкладу - 6 місяців, відсоткова ставка 9 % річних.
Відповідно до умов договору, після закінчення терміну його дії, Банк зобов`язаний повернути вкладнику депозитні кошти з виплатою нарахованих відсотків.
03 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із письмовою заявою про розірвання договору з 15.03.2016 та виплатою всієї суми вкладу разом із відсотками. У свою чергу, у квітні 2016 року відповідачем  була надана  відмова останній у поверненні банківського вкладу у зв`язку із кризовою політичною ситуаціє в країні. Також зазначив, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 06 травня 2014 року №260 ПАТ КБ «ПриватБанк» припиняє подальшу діяльність на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополь.
На підтвердження факту існування договірних правовідносин та внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок банку позивач до позовної заяви долучила копію договору від 19.02.2014 № SАMDN80000740702291.
Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно з частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).
Положення статті 1059 ЦК України врегульовують питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору.
Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.
Згідно з пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.
Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8); договір банківського вкладу укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10).
Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.
Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі її здійснення в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.
Підпунктами 1.1, 1.3, 1.17 глави 1 «Загальні вимоги до оформлення касових документів» розділу IV «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174, передбачено, що до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать, зокрема - квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями. Касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.
За операціями з видачі готівки або приймання її для зарахування на відповідний рахунок із застосуванням платіжних пристроїв формується та роздруковується відповідний касовий документ (квитанція/чек банкомата, сліп) на паперовому носії, який видається клієнту. За операціями з видачі готівки із застосуванням банкомата формується і роздруковується чек банкомата на вимогу клієнта.
Вбачається, що ОСОБА_1 було заявлено вимоги про повернення строкового банківського вкладу (Депозиту) «Стандарт, 6 міс» за №SAMDN80000740702291 у сумі 3215,30 доларів США, з яких 2529,55 доларів США сума вкладу, розміщеного останньою у банку та на підтвердження своїх позовних вимог надано касовий чек. Інших фінансових документів, крім наданого касового чека, ОСОБА_1 на підтвердження позовних вимог не надавала.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 13.08.2019 призначено по справі судово-технічну експертизу на вирішення якої було поставлено наступне питання: який первинний зміст вицвілого (вигорілого, знебарвленого) касового чеку?
Відповідно до висновку судово-технічної експертизи №23962/19-33 від 03 лютого 2020 року, проведеної Київським НДІСЕ, на лицевому боці касового чеку міститься друкований текст наступного змісту: внесення на рахунок, Квитанція №6, ОСОБА_1 сума 7500,00 UAH, Головне Ялтинське відділення КРУ ПриватБанк, дата 22.08.2013, платник ОСОБА_1 , призначення платежу: до вкладу договору № SAMDN01000737248555.
Отже, згідно вказаного висновку, ОСОБА_1 сплатила кошти в сумі 7500 грн за іншим договором вкладу, а не за договором вкладу за яким нею заявлені позовні вимоги.
Доказування не може грунтуватися на припущеннях ( ч.6 ст.81 ЦПК України).
Таким чином, ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження факту внесення нею грошових коштів за депозитним договором у заявлених позовних вимогах. 
За наведених обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позовних вимог.
Посилання ОСОБА_1 на заяву на оформлення вкладу «Стандарт на 6 міс.» від 22 серпня 2013 року, як на підставу для задоволення позову, є необгрунтованим, оскільки ця заява стосується наміру укласти депозитний договір №SAMDN01000737248555 на суму 7 500 грн, а нею заявлені вимоги про стягнення вкладу за депозитним договором №SAMDN080000740702291 від 19 лютого 2014 року в розмірі 2529, 55 дол. США.
Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Згідно з ч. 7 ст. 141 ЦПК України  якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З огляду на викладене, акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір в сумі 826 грн. 80 коп. за подання апеляційної скарги, слід компенсувати за рахунок держави.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 14 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про повернення строкового банківського вкладу відмовити.
Компенсувати акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» 826 грн 80 коп. судових витрат за рахунок держави.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути  оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 26 лютого 2020 року.

Головуючий

Судді