ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року	Львів	№ 857/13984/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                Багрія В. М.,
суддів                                                                     Качмара В. Я., Старунського Д. М.,
з участю секретаря судового засідання              Михальської М. Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29 листопада 2019 року про повернення позовної заяви (ухвала постановлена у м. Дубно головуючим суддею Ралець Р. В.) у справі № 559/2473/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дубенського відділу поліції головного управління національної поліції у Рівненській області про скасування постанови та закриття провадження в справі,
                    В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дубенського відділу поліції ГУ НП у Рівненській області про скасування постанови та закриття провадження в справі.
Ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 листопада 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Дубенського відділу поліції ГУ НП у Рівненській області про скасування постанови та закриття провадження по справі залишено без руху.
Позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення без руху позовної заяви для усунення її недоліків, шляхом подання позовної заяви, що відповідає вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та подання оригіналу оскарженої постанови.
На виконання вищевказаної ухвали судді позивачем 22.11.2019 подано письмове пояснення та клопотання про витребування доказів.
Ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Дубенського відділу поліції ГУ НП у Рівненській області про скасування постанови та закриття провадження в справі повернуто заявнику з усіма доданими до неї матеріалами у зв`язку з невиконанням позивачем вимог ухвали судді від 15 листопада 2019 року про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалу судді про повернення позовної заяви позивачу оскаржила ОСОБА_1 , яка в апеляційній скарзі просить її скасувати та відновити строк подання позовної заяви.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в письмовому поясненні нею було вказано код ЄДРПОУ ГУ НП в Рівненській області, оскільки  Дубенський відділ поліції є структурним підрозділом ГУ НП в Рівненській області.
Апелянт посилається на статтю 62 Конституції України, у якій закріплено презумпцію невинуватості. Зазначає, що ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області порушено її конституційні права, оскільки  в ній зазначено, що позивачка  сама повинна доводити свою невинуватість в скоєнні правопорушення. Докази невинуватості подати не може в силу їх відсутності у неї. 
Крім того, зазначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування щодо правомірності свого рішення покладається на відповідача,  якщо він заперечує проти адміністративного позову.  
Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя суду першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності відносяться до категорії термінових адміністративних справ. Згідно частини 1 статті 269 Кодексу адміністративного судочинства України, у вказаних категоріях справ заявами по суті є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Тому, подані позивачем пояснення у справі не можуть розцінюватись судом як заява по суті справи та не беруться до уваги. Позивачем невірно вказано ідентифікаційний код відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України. Також суддя зазначив про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про витребування доказів, оскільки в даному клопотанні позивач посилається на норми закону, які не регулюють дане питання.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками судді та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.
Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Як видно з матеріалів справи, ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 листопада 2019 року встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання позовної заяви, що відповідає вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та подання оригіналу оскарженої постанови.
Зазначена ухвала судді у встановленому законом порядку ніким в справі не оскаржена.
Спір у цій справі відноситься до категорії термінових адміністративних справ, розгляд яких здійснюється у порядку, передбаченому главою 11 § 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України.
Частина перша статті 269 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Таким чином, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву, а не письмове пояснення.
Враховуючи викладене, суддя суду першої інстанції, встановивши, що позивачка не усунула недоліки позовної заяви у спосіб,  встановлений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху,  обгрунтовано дійшов висновку про повернення позовної заяви.
Крім того, позивачкою не подано оригіналу оскарженої постанови про адміністративне правопорушення, як цього вимагала ухвала судді про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає висновки судді суду першої інстанції щодо необхідності повернення позовної заяви такими, що відповідають правильному застосуванню положень пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Наведені позивачем доводи апеляційної скарги не спростовують висновку про правильне застосування норм процесуального закону при вирішенні питання про повернення позовної заяви суддею першої інстанції.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду  -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,                                         
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29 листопада 2019 року про повернення позовної заяви у справі № 559/2473/19 залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	В. М. Багрій 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	Д. М. Старунський