П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

__________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/1171/19	
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д..
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.
представника апелянта - адвоката Берназ А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року у справі за позовом виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 про зобов`язання привести земельну ділянку комунальної власності до первинного стану шляхом знесення самовільно  збудованої прибудови до багатоквартирного житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В :

          У лютому 2019 року виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області звернувся з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд зобов`язати відповідача привести земельну ділянку комунальної власності  до первинного стану шляхом знесення самовільно збудованої прибудови до багатоквартирного житлового будинку за адресую: АДРЕСА_1 .
          В обґрунтування позову виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області посилався на те, що відповідач, як власник квартири, здійснила прибудову до багатоквартирного житлового будинку, без наявності будь-яких дозвільних документів на таку прибудову  та без отримання для здійснення такої прибудови земельної ділянки, яка є власністю територіальної громади. Вказане порушення було виявлене в жовтні 2018 року, позивачу був внесений припис про усунення порушень шляхом зупинення будівельних робіт та приведення земельної ділянки у первинний стан. Також на відповідача були накладені штрафи, які відповідач сплатила добровільно, але вимоги припису так і не виконала, що обумовило необхідність звернення до суду з відповідним позовом. 
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року  позов виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області - задоволений в повному обсязі.
          Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
          Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини, які необхідні для правильного вирішення справи, що призвело до порушення норм матеріального права. Зокрема апелянт звертає увагу на те, що  позивач не довів того факту, що відповідач відмовляється від перебудови прибудови, як того вимагають приписи позивача, та, що на думку апелянта має передувати вирішенню питання про знесення будівництва.
          Також апелянт зазначила, що 19.10.2019 року за нею зареєстроване право власності на квартиру загальною площею 63,1 кв.м., до складу якого увійшла прибудова, яку позивач вважає такою, що підлягає знесенню. За таких обставин апелянт вказує, що оскаржуване рішення порушує її право на мирне володіння майном, яке гарантоване ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції  про захист прав людини і основоположних свобод.
          Крім цього апелянт посилалась на порушення судом першої інстанції її права на справедливий суд в частині права бути присутньою під час розгляду її справи, оскільки відповідач не була обізнана про дату, час та місце судового розгляду справи.
Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області надав відзив на апеляційну скаргу, в якій заперечив проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги є помилковими та не спростовують висновки суду першої інстанції, а постанова ВС, на яку посилається апелянт, ухвалена за відмінних, від цієї справи, фактичних обставин. 
          Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с. 262-263).
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 , яка в цілому складається  з двох житлових кімнат та підсобних приміщень, житловою площею - 28,7 кв.м., загальною площею - 43,5 кв.м., на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 10.03.2005 року (а.с. 48, 49).
12.07.2018 року на ім`я міського голови м. Чорноморська надійшло колективне звернення, в якому заявники просили провести перевірку з приводу самовільного будівництва  прибудови власноком АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 (а.с. 17).
19.07.2018 року до позивача надійшло депутатське звернення депутата міської ради щодо перевірки законності будівництва  прибудови до квартири АДРЕСА_2 (а.с. 16).
Також, 19.07.2018 року до позивача надійшов лист КП «МУГЖКХ» від 19.07.2018 № 760, у якості додатка до якого був доданий Акт обстеження та фото фіксація прибудинкової території житлового будинку по АДРЕСА_1 від 16.07.2018 року в якому зазначено, що мешканцями кв. НОМЕР_1 здійснюється самочинне будівництво у вигляді прибудови до квартири на прибудинковій території з облаштуванням окремого входу (а.с. 18, 19).
25.07.2018 року Відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради був виданий наказ  № 01-05/138 «Про проведення позапланового заходу» щодо перевірки дотримання вимог  чинного законодавства  об`єкту  - самочинне будівництво прибудови до квартири АДРЕСА_2 (а.с. 15). Підставами для видання наказу зазначено депутатське звернення,  колективне звернення  та лист КП «МУГЖКХ».
На виконання наказу 25.07.2018 року видано направлення № 01-05/138   для проведення позапланової перевірки (а.с. 14).
Відповідно до копії технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_2 , складеного станом на 18.01.2005 року Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м. Іллічівськ (інвентарний номер 10901, реєстровий номер 29 ПР 34-263), зазначена квартира розташована на першому поверсі будинку без улаштування окремих входів з віконних отворів та без улаштування сходів із віконних отворів, а також без будь-яких прибудов до квартири (а.с.46-47).
За результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт  був складений акт № 138 від 07.08.2018 року (а.с. 25-29), в якому зафіксовано виконання будівельних робіт з реконструкції квартири шляхом улаштування прибудови на рівні першого поверху, що змінює техніко-економічні показники квартири та улаштування двох дверних прорізів із віконних отворів, що є втручанням в несучі огороджуючі конструкції будинку. Також в акті вказано, що на час перевірки виконана бетонна площадка, обрамлена стальним каркасом, металеві сходи на прибудинковій території загального користування. Площадка та металеві сходи опираються металевими опорами на земельну ділянку. Документів, які надають право користування земельною ділянкою власник не надав. В Акті зафіксовано, що відповідач порушив вимоги ч. 4,5 ст.  26, п. 3 ч. 1 ст.  34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»  та п. 5, 27 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 14.04.2011 № 466. Відповідач від підпису та отримання копії Акта відмовилась, про що міститься відповідна відмітка (а.с. 25-29).
Відповідно до листа Управління комунальної власності та земельних ресурсів Чорноморської міської ради від 27.07.2018 року № 368, будь-які земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1, у тому числі територія, де здійснюється самовільне будівництво та територія під багатоквартирним будинком з прибудинковою територією у встановленому законом порядку не оформлені та використовуються без правовстановлюючих документів (а.с. 24).
За результатами перевірки були складені протоколи про адміністративне правопорушення від 07.08.2018 року, від підпису та отримання копії яких відповідач відмовилась, про що міститься відповідна відмітка (а.с. 30-33).
17.08.2018 року відповідачу видано припис № 01-07/25 про усунення порушень, встановлених під час проведення позапланової перевірки, шляхом зупинення будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_2 до надання правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка огороджена та, в тому числі, на якій розташована прибудова, затвердженої належним чином проектної документації на реконструкцію квартири та зареєстрованих дозвільних документів на будівництво, або звільнити земельну ділянку від самочинної забудови шляхом знесення прибудови та огорожі, відновити віконні прорізи в первинний стан відповідно до технічного паспорту на квартиру. Від підписання припису та одержання його копії відповідач відмовилась, про що міститься відповідна відмітка (а.с. 34-35).
Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення № 01-07/52 від 20.08.2018 року, відповідача визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 96 КУпАП України  та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. (а.с. 36-37). Вказаний штраф сплачений ОСОБА_1 (а.с.  38).
Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення № 01-07/53 від 20.08.2018 року, відповідача визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6  ст. 96 КУпАП України  та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500,00 грн. (а.с. 39-40). Зазначений штраф сплачений ОСОБА_1 (а.с. 41).
В подальшому ОСОБА_1 оскаржила постанови у праві про адміністративне правопорушення до Іллічівського міського суду Одеської області, проте, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2019 року по справі № 501/128/19, позовну заяву залишено без розгляду (а.с. 133-135).
При перевірці виконання вимог припису № 01-07/25 від 07.08.2018 року в період з 09.10.2018 року до 23.10.2018 року позивач встановив, що відповідач не виконав вимоги припису, про що винесено постанову № 01-07/73 від 07.11.2018 року (а.с. 88-89, 90-94, 95-96).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач без розробленої проектної документації та відповідних дозвільних документів провела реконструкцію квартири, в тому числі на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, що, відповідно до частини першої статті 376 ЦК України, дає підстави для визначення цієї реконструкції об`єктом самочинного будівництва. Також суд першої інстанції врахував, що  відповідач не виконала вимоги приписів  про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, а тому вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими та доведеними належними та допустимими доказами, що узгоджується з правовою позицією ВП ВС викладеною у постанові  від 16.10.2018 року у справі № 826/12543/16. 
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Ухвалюючи судове рішення в цій справі, суд першої інстанції встановив, що відповідач, який не з`явився у судове засідання 02.09.2019 року, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. 
Але апеляційний суд не погоджується з цим висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
23.07.2019 року у справі було закрито підготовне провадження, та призначений розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 23.09.2019 року на 14:00 год. (а.с. 139).
Відповідно до матеріалів справи  повістка про виклик до суду  на адресу позивача (вул. Паркова, 22, б/9 «д», м. Чорноморськ, Одеська область) була повернута підприємством поштового зв`язку до суду першої інстанції 12.08.2019 року з зазначенням причини невручення «адресат отсутствует» (а.с. 141-143). При цьому причина невручення поштового відправлення  вказана у довідці форми «ф20» без обрання визначених у довідці причин невручення, що надає апеляційному суду  підстави  для віднесення такої причини невручення як «адресат отсутствует» до причин невручення «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».
Апеляційний суд зазначає, що матеріали справи не містять відомостей щодо сповіщення представника відповідача - адвоката Павлишина А.І. (а.с. 79), який у заяві від 25.04.2019 року (а.с. 74) зазначив, що листування здійснюється через представника та повідомив свою адресу для листування, вказав два телефонних номери та електронну адресу. Також в зазначеній заяві був вказаний номер телефону відповідача.
Відповідно до ст. 124 КАС України, судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.
Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.
Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється:
1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу;
2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею цього Кодексу.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:
1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;
2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.
Якщо фізична особа, яка бере участь у справі, діє через представника і суд не вважає її особисту участь обов`язковою, він може направити повістку лише представнику.
Відповідно до ч. 1, 3-5, 10, 11 ст. 126 КАС України, у випадку відсутності у адресата офіційної електронної адреси повістка вручається під розписку. Повістка може бути вручена безпосередньо в суді. Суд може за згодою учасника справи видати йому повістку для вручення іншій особі, яка викликається до суду.
Повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.
Вважається, що повістку вручено також у разі одержання її під розписку будь-яким повнолітнім членом сім`ї адресата, який проживає разом з ним. Особа, яка одержала повістку, зобов`язана негайно повідомити про неї адресата.
У разі тимчасової відсутності адресата особа, яка повинна вручити повістку, відмічає у повістці відомості про те, куди вибув адресат та коли передбачається його повернення за наявності таких даних.
Вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі.
Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Оскільки поштове відправлення, яким відповідач повідомлявся про судове засідання призначене на 02.09.2019 року, було повернуто до суду з відміткою про причини невручення, які не передбачені довідкою форми «ф20», що не свідчить про відмову відповідача отримати повістку про виклик, апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи 02.09.2019 року. 
При цьому апеляційний суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові цього суду  від 12.02.2019 року у справі №906/142/18, та Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.11.2018 року у справі №752/11896/17-ц, відповідно до яких повернення повісток про виклик до суду із зазначенням причин повернення «інші причини», не є належним способом повідомлення про розгляд справи.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Оскільки апеляційна скарга, окрім іншого, обґрунтована розглядом справи за відсутності відповідача, який не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів належного сповіщення відповідача про судове засідання, призначене на 02.09.2019 року, апеляційний суд дійшов висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення. 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги по суті спірних правовідносин, апеляційний суд зазначає, що на час апеляційного перегляду справи за відповідачем зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею - 30,1 кв., тобто з урахуванням прибудови (а.с. 197-200), про знесення якої просив позивач, вважаючи прибудову самовільним будівництвом.
Таким чином, за наявності обов`язкових підстав для скасування рішення суду першої інтенції, апеляційний суд має ухвалити нове судове рішення, але на час апеляційного перегляду  справи  по суті спору виникли обставини які перешкоджають розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства, оскільки за відповідачем зареєстровано право власності на прибудову, яку позивач вважає самочинним будівництвом, тобто на час, коли апеляційний суд має ухвалити судове рішення спірні правовідносини набули цивільного характеру.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 1 та абзацом другим пункту 2 частини першої статті 4 КАС передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).
За правилами визначення юрисдикції адміністративних судів, закріплених статтею 19 КАС, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема за зверненнями суб`єкта владних повноважень у випадках, коли  право звернення до суду  для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.
Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що позивач у справі є суб`єкт владних повноважень. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового), конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
На підставі частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Юрисдикція цивільних справ визначена статтею 19 ЦПК України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Враховуючи те, що за відповідачем зареєстровано право власності в цілому на квартиру, до складу якої увійшла прибудова, а позивачем заявлена вимога щодо зобов`язання відповідача  знести  прибудову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в цій справі існує спір про право цивільне, адже на час апеляційного розгляду справи  відбулась державна реєстрація права власності за відповідачем, правомірність якої  не є предметом розгляду в цій справі, проте як зобов`язання відповідача знести прибудову, без дослідження підстав набуття відповідачем права власності на цю прибудову, може призвести до порушення  цивільного права відповідача. 
Станом на час апеляційного розгляду справи вирішення спірних правовідносин  щодо знесення прибудови, яку позивач вважає самочинним будівництвом, та на яку за відповідачем зареєстроване право власності, можливе лише в порядку цивільного судочинства разом із заявленням вимог щодо оскарження державної реєстрації права власності на зазначену прибудову.
Зважаючи на суб`єктний склад та характер правовідносин у цій справі, наведені в апеляційній скарзі доводи про порушення цивільного права апелянта, апеляційний суд дійшов висновків про необхідність вирішення спору в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і закрити провадження у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права при ухваленні судового рішення, які є обов`язковою підставою доля скасування оскаржуваного рішення,  але на час апеляційного розгляду справи спірні правовідносини між сторонами набули цивільного характеру, що унеможливлює розгляд цієї справи за правилами адміністративного судочинства, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню із закриттями провадження у справі.
          Керуючись ст. ст. 2-12, 19, 72-77, 238, 242, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 327-329 КАС України, - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року у справі № 420/1171/19 -  скасувати, а провадження у справі закрити.
Роз`яснити виконавчому комітету Чорноморської міської ради Одеської області право  на звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання привести земельну ділянку комунальної власності до первинного стану шляхом знесення самовільно збудованої прибудови до багатоквартирного житлового будинку - в порядку цивільного судочинства.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 18.02.2020 року.

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.