ПОСТАНОВА
Іменем України

14 лютого 2020 року 
Київ
справа №808/9267/14
адміністративне провадження №К/9901/8858/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд): 
Судді-доповідача - Бевзенка В.М.,
суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №808/9267/14
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області
про скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області 
на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2015 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді Божко Л.А., суддів: Прокопчук Т.С., Лукманової О.М.), 

ВСТАНОВИВ :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У грудні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач,                     ОСОБА_1 ), звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - відповідач-1), до Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - відповідач-2), в якому просить суд:
- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області №1345 від 17.07.2014 м. Маріуполь «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками Артемівського, Дебальцевського, Дружківського, Єнакіївського, Костянтинівського, Кіровського, Краматорського, Красноармійського, Краснолиманського, Слов`янського, Сніжнянського, Шахтарського, Ясинуватського МВ, Калінінського, Микитівського,            Ц-Міського РВ Горлівського МУ, Ц-Міського, Гірницького, Ч-Гвардійського, Кіровського, Совєтського РВ Макіївського МУ, Красногорівського МВМ Мар`їнського РВ і ЛВ в аеропорту Донецьк ГУМВС в області та покарання винних» в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ за особисту недисциплінованість, порушення вимог ст.10 Закону України «Про міліцію», ст.7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV, порушення Присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, пп.1.2, 2.2, 4.1 (розділ ІІІ) Правил поведінки та професіональної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України №155-2012, що виразилося в невиході на службу без поважних причин з червня 2014 до теперішнього часу (17.07.2014);
- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області №280 о/с від 23.07.2014 «По особовому складу» м. Донецьк про звільнення відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за пунктом               64 «є» (за порушення дисципліни) в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ;
- поновити позивача на посаді начальника сектора боротьби з незаконним обігом наркотиків Дружківського МВ ГУМВС України у Донецькій області;
- стягнути з відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з червня 2014.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем-1 неправомірно прийнято наказ про звільнення позивача з посади начальника сектора боротьби з незаконним обігом наркотиків Дружківського МВ ГУМВС України у Донецькій області за пунктом 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, оскільки позивач 29.05.2014 подав рапорт на ім`я начальника ГУМВС України в Донецькій області в якому просив звільнити його з органів внутрішніх справ за власним бажанням, проте вказаний рапорт не було виконано. 
Позивач зазначає, що про незаконність оскаржуваних наказів свідчить і те, що службове розслідування, яке повинне передувати звільненню, відносно позивача не проводилось, жодних пояснень від позивача не витребовувалось та з результатами службової перевірки, як і з наказами про звільнення позивача ознайомлено не було. 
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3.  Постановою Запорізького окружного адміністративного суду міста Києва від                           18 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю.
4.   Рішення суду першої інстанції мотивоване правомірністю проведення відповідачами службових розслідувань за фактом невиходу позивача на службу з 01.06.2014.
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що чинним законодавством не передбачено обов`язок відповідача надсилати позивачу копію наказу про проведення службового розслідування, а сам порядок проведення службової перевірки передбачає можливість надання особою, щодо якої проводиться перевірка, пояснень.
Зважаючи на те, що позивач свідомо, без наявності поважних причин не виходив на службу з 01.06.2014 по 17.07.2014 суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно прийнято рішення про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від                        09 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково та скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року по цій справі.
Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:
- визнано незаконним та скасовано наказ ГУ МВС України в Донецькій області                   № 1345 від 17.07.2014 р. м. Маріуполь «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками Артемівського, Дебальцевського, Дружківського, Єнакієвського, Констянтинівського, Кіровського, Краматорського, Красноармійського, Краснолиманського, Словьянського, Сніжнянського, Шахтарського, Ясинуватівського МВ, Калінінського, Микитівського, Ц-Міського РВ, Горлівського МУ, Ц-Міського, Гірницького, -Гвардійського, Кіровського, Советського МВ, Макіївського МУ, Красногорівського МВМ Марьїнського РВ і ЛВ в аеропорту Донецьк ГУ МВС в області та покарання винних» в частині звільнення ОСОБА_1 з ОВС за особисту недисциплінованість, порушення вимог ст. 10 Закону України «Про міліцію», ст.ст. 7,8 Дисциплінарного Статуту ОВС України, порушення Присяги працівників ОВС України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС, що виразилися в невиході на службу без поважних причин з червня 2014 р. до теперішнього часу (17.07.2014 р.);
- визнано незаконним та скасовано наказ ГУ МВС України в Донецькій області № 280 о/с від 23.07.2014 р. «По особовому складу» м. Донецька про звільнення відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС за            п. 64 «є» (за порушення дисципліни) в частині звільнення ОСОБА_1 з ОВС;
- поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника сектору БНОН Дружківського МВ ГУМВС України у Донецькій області.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
6. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність прийняття відповідачем рішення про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що службове розслідування щодо дисциплінарного проступку позивача проведено взагалі поверхнево без забезпечення повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин подій, які стали підставою для його призначення.
Суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що не має підстав вважати невихід ОСОБА_1 на службу як ознаку особистої недисциплінованості, порушення вимог Закону України «Про міліцію», Дисциплінарного   Статуту ОВС України, порушення Присяги працівника ОВС України та Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішні їх справ України, затверджених наказом МВС України № 155-2012.
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу
7. У січні 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, яка 24 січня 2018 року передана на розгляд до Верховного Суду.
8. У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року та залишити в силі постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року.
9. Скаржник у касаційній скарзі посилається на те, що судом апеляційної інстанції неповно та не всебічно з`ясовані обставини справи, що мають значення для справи.
Скаржник вважає, що оскаржуване рішення незаконне та необґрунтоване, а також прийняте з численними порушеннями принципів адміністративного судочинства, зокрема, таких як: змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин справи.
Крім того, скаржник зазначає, що порушення апеляційним судом норм процесуального права виразилось в неповідомленні відповідачів про дату слухання справи, а інформацію відповідачами було отримано з власної ініціативи.
IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
10. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом ГУ МВС України в Донецькій області № 334 о/с від 14.08.2013 (по особовому складу) ОСОБА_1 призначено начальником сектору БНОН Дружківського міськвідділу, увільнивши його з посади начальником сектора БНОН цього міськвідділу.
11. За висновком службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни співробітниками Дружківського міськвідділу від 16.07.2014 встановлено, що ОСОБА_1 з 01.06.2014 по теперішній час перестав виходити на роботу, в зв`язку з чим за особисту недисциплінованість, порушення Присяги працівника ОВС України, п.п. 1.2, 2.2, 4.1 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155-2012, Дисциплінарного Статуту ОВС України, п.4 ст. 40 КЗпП України, проявлену при проведенні службового розслідування нещирість, за відсутність з 01.06.2014 по 16.07.2014 на робочому місті на підставі ст. 13 Закону України «Про Дисциплінарний статут ОВС України» - 2006 р. запропоновано клопотати перед начальством ГУМВС України в Донецькій області про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України начальника СБНОН Дружківського МВ майора міліції ОСОБА_1 .
Наказом ГУ МВС України в Донецькій області № 279 від 16.07.2014 «Про порушення службової дисципліни працівниками Дружківського МВ міськвідділу та покарання винних» за результатами розслідування наказано за особисту недисциплінованість, невиконання службових обов`язків, грубе порушення вимог Присяги працівника ОВС України, п.п. 1.2, 2.2,4.1 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішні їх справ України, затверджених наказом МВС України № 155-2012 р., Дисциплінарного Статуту ОВС України, п.4 ст. 40 КЗпП України, проявлену при проведенні службового розслідування нещирість, за відсутність з 01.06.2014 по 16.07.2014 на робочому місті на підставі ст. 13 Закону України «Про Дисциплінарний статут ОВС України» - 2006 наказано клопотати перед начальником ГУМВС України в Донецькій області про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України начальника СБНОН Дружківського МВ майора міліції ОСОБА_1
Наказом ГУ МВС України в Донецькій області № 1345 від 17.07.2014 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками Артемівського, Дебальцевського, Дружківського, Єнакієвського, Констянтинівського, Кіровського, Краматорського, Красноармійського, Краснолиманського, Слов`янського, Сніжнянського, Шахтарського, Ясинуватівського МВ, Калінінського, Микитівського, Ц-Міського РВ Горлівського МУ, Ц-Міського, Гірницького, Ч-Гвардійського, Кіровського, Советського МВ Макіївського МУ, Макіївського, Горлівського, Донецького МУ, БПС Горлівського МУ, БПС Макіївського МУ, Красногорівського МВМ, Марьїнського РВ, Волноваськогол, Старобешівського, Марїнського РВ і ЛВ в аеропорту Донецьк ГУ МВС в області та покарання винних» за особисту недисциплінованість, порушення вимог ст. 10 Закону України «Про міліцію», ст.ст.7,8 Дисциплінарного Статуту ОВС України, порушення Присяги працівника ОВС України, п.п. 1.2, 2.2,4.1 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішні їх справ України, затверджених наказом МВС України № 155-2012, що виразилося в невиході на службу без поважних причин з червня 2014 до теперішнього часу, звільнено з ОВС працівників ГУМВС в області начальника СБНОН Дружківського МВ майора міліції ОСОБА_1 .
Згідно наказу ГУ МВС України в Донецькій області № 280 о/с від 23.07.2014 (по особовому складу), відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановкою на військовий облік) за п.64 «є» за порушення дисципліни) майора міліції ОСОБА_1 - начальника сектора боротьби з незаконним обігом наркотиків Дружківського МВ з 17.07.2014.
12. Не погоджуючись з оскаржуваними наказами ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом його порушеного права.
IV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого. 
14. Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною шостою статті 43 Конституції України громадянам гарантовано захист від незаконного звільнення.
15. 08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX, за правилом пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Згідно з частиною другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
16. Предметом доказування в цій справі є правомірність застосування до позивача   п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ при звільненні його з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.
Правовідносини, пов`язані з проходженням та звільненням з посад публічної служби ОВС, регулюються законодавством у сфері проходження служби, а саме Законом України «Про міліцію» (чинним на момент виникнення спірних правовідносин), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Дисциплінарним Статутом органів внутрішніх справ, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
17. Відповідно до статті 18 Закону України «Про міліцію» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.                  
На реалізацію наведеної бланкетної норми постановою Кабінету Міністрів УРСР від                  29 липня 1991 року №114 затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Відповідно до пп. «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114 (у відповідній редакції), особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.
Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі - Статут)  службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Статуту).
Відповідно до статті 5 Статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом, статтею 7 якого передбачені обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України щодо дотримання службової дисципліни.
Статтею 12 Статуту визначено види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни. Серед них є і звільнення з органів внутрішніх справ.
Статтею 14 Статуту передбачений порядок накладення дисциплінарних стягнень.
Так, з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.
Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
18. Аналізуючи доводи відповідача щодо правомірності наказу ГУМВС України в Донецькій області від 17.07.2014 року №1345, Суд зазначає про таке.
Підставою для прийняття зазначеного спірного наказу стало порушення позивачем вимог ст. 10 Закону України «Про міліцію», ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, порушення Присяги працівника органів внутрішніх справ України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, що виразилось у невиході позивача на службу без поважних причин.
На підтвердження викладеного, суб`єктом владних повноважень надано висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками Артемівського, Дебальцевського, Дружківського, Єнакіївського, Костянтинівського, Кіровського, Краматорського, Красноармійського, Краснолиманського, Слов`янського, Сніжнянського, Шахтарського, Ясинуватського МВ, Калінінського, Микитівського, Ц-Міського РВ Горлівського МУ, Ц-Міського, Гірницького, Ч-Гвардійського, Кіровського, Совєтського РВ Макіївського МУ, Макіївського, Горлівського, Донецького МУ, БПС Горлівського МУ, БПС Макіївського МУ, Красногорівського МВМ Мар`їнського РВ, Волноваського, Старобешівського, Мар`їнського РВ і ЛВ в аеропорту Донецьк ГУМВС України в області.
Так, вказаним висновком проведеного службового розслідування встановлено, що з червня 2014 року до теперішнього часу деякі працівники, серед яких є, зокрема, ОСОБА_1 , на службу не виходять. Тим самим, зазначені працівники не сприяють у зміцненні у підрозділах службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку, не стали прикладом у дотриманні дисципліни, бездоганному виконанні вимог статуту, норм моралі, професійної та службової етики. 
19. У відповідності до частини 2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 06 грудня 1991 року № 552 (далі за текстом - Інструкція), завданням службового розслідування є повне, об`єктивне і всебічне розслідування обставин порушень, скоєних особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, виявлення причин і умов, що сприяли їхньому скоєнню, встановлення винних і забезпечення правильного застосування чинних нормативних актів для того, щоб кожен винний був притягнутий до відповідальності, а жоден невинний не постраждав.
На підставі п.п.6.3.2, 6.3.6 Інструкції особа РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування має право: брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об`єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять).; відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.
Норми вказаної Інструкції кореспондуються із нормами статей Дисциплінарного Статуту ОВС.       
Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.
Згідно із частиною першою статті 69 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до Інструкції службовою особою органу (підрозділу) внутрішніх справ, якій доручено проведення службового розслідування має бути забезпечене повне, всебічне і об`єктивне дослідження обставин подій, які стали підставою для його призначення, задля чого ця особа наділена повноваженнями, передбаченими підпунктом 6.2.1 Інструкції № 541/23073.
Пунктом 5.1 Інструкції встановлено строк службового розслідування, який за загальним правилом може тривати місяць із дня видання наказу про його призначення.
20. Службове розслідування, результати якого зафіксовані у висновку від                                         17 липня 2014 року, проведене на підставі наказу ГУМВС України в Донецькій області від 14 липня 2014 року №1341; спірний наказ №1345 також прийнято відповідачем                     17 липня 2014 року, тобто, призначення службового розслідування, фіксація його результатів та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності здійснене в три дні. 
Враховуючи це, Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що службове розслідування було проведено поверхнево, без забезпечення повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин подій, які стали підставою для його призначення. Отже, службове розслідування було проведено без дотримання приписів п. 6.2.1 Інструкції № 541/23073.
21. Здійснення відповідачем призначення службового розслідування, фіксування результатів його проведення у висновку та винесення дисциплінарного наказу у стислий проміжок часу свідчить про те, що відповідач навіть не намагався вжити всіх передбачених заходів щодо дотримання вимог проведення службового розслідування.
Крім того, матеріали висновку службового розслідування та інші матеріали, що були використані відповідачем при його складанні, не містять всіх обставин скоєння ОСОБА_1 проступку порушення ним дисципліни, за який позивача звільнено з органів внутрішніх справ.
Фактично, ні у висновку службового розслідування, ні в інших матеріалах справи не міститься посилань на конкретні докази, якими підтверджується порушення позивачем службової дисципліни, яке виражене в невиході на службу. 
22. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що є підставою для визнання протиправними та скасування наказів ГУМВС України в Донецькій області від 17.07.2014 року №1345 та №280о/с від 23.07.2014 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ начальника сектора боротьби з незаконним обігом наркотиків Дружківського МВ ГУМВС України у Донецькій області майора міліції ОСОБА_1
Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги приписи ст. ст. 2, 69, 71, 159 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем правомірності підстав звільнення позивача з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.
Відповідно, вимоги позивача про визнання неправомірними та скасування зазначених наказів правомірно були задоволені судом апеляційної інстанції.                              
Відповідно до частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
23. Суд наголошує, що суб`єкти владних повноважень зобов`язані діяти ефективно, забезпечувати суб`єктивні права, свободи, інтереси осіб, які до них звертаються. Натомість, відповідач використав формальний підхід при проведенні службового розслідування та прийняв незаконне та необґрунтоване рішення. 
Ті доводи, які наводяться відповідачем в касаційній скарзі не свідчать про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права при прийнятті оскаржуваних рішень.
24. Аналіз зазначених обставин справи та наведених правових норм дають підстави для висновку Суду, що суд апеляційної інстанції правильно та повно встановив всі обставини справи, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права і обґрунтовано скасував постанову суду першої інстанції для повного захисту прав позивача.
25. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, - 
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області залишити без задоволення. 
2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року у цій справі залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач                                                                      В.М. Бевзенко

Судді                                                                                          Н.А. Данилевич          

                                                                                          Н.В. Шевцова