УХВАЛА

20 лютого 2020 року 
Київ
справа №580/573/19
адміністративне провадження №К/9901/4190/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гончарової І.А.,
суддів: Олендера І.Я.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 у справі №580/573/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,
УСТАНОВИВ:
13.02.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020.
ОСОБА_1 звернулася (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - ГУ ДФС у Черкаській області, відповідач), в якому з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просила визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу з єдиного внеску від 09.11.2018 №Ф-5636-17 у сумі 6549, 38 грн та від 04.02.2019 №Ф-5636-17 у сумі 9006, 56 грн.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.04.2019, залишеним без змін Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020, позов задоволено повністю.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 17.11.2011, здійснює діяльність у сфері права. Відповідно до свідоцтва від 25.01.2012 позивач є платником єдиного податку 3 групи та є судовим експертом з правом проведення економічних експертиз, працює найманим працівником з цього виду діяльності.
09.11.2018 ГУ ДФС у Черкаській області прийняло вимогу № Ф-5636-17 про сплату боргу з єдиного внеску у сумі 6 549,38 грн. За наслідками процедури адміністративного оскарження вимога від 09.11.2018 залишена без змін.
04.02.2019 ГУ ДФС у Черкаській області прийняло вимогу № Ф-5636-17 про сплату боргу з єдиного внеску у сумі 9 006,56 грн.
Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийняті ГУ ДФС у Черкаській області вимоги про сплату боргу з єдиного внеску № Ф-5636-17 від 09.11.2018 у розмірі 6 549,38 грн та № Ф-5636-17 від 9 006,56  є протиправними та підлягають скасуванню.
ГУ ДФС у Черкаській області, не погодившись із судовими рішеннями, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій у справі №580/573/19 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII).
Отже, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №580/573/19 є визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу з єдиного внеску від 09.11.2018 №Ф-5636-17 у сумі 6 549, 38 грн та від 04.02.2019 №Ф-5636-17 у сумі 9 006, 56 грн.
За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 у справі №580/573/19 не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 у справі №580/573/19 відмовити.
Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          І. А. Гончарова

Судді                                                                                                              І. Я. Олендер

                                                                                                                 Р.Ф.Ханова