П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/2083/19-а 
Головуючий у 1-й інстанції:  Крапівницька Н. Л. 
Суддя-доповідач:  Біла Л.М. 

05 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Курка О. П. 
за участю:
секретаря судового засідання: Черняк А.В.,
представників позивача - Улановського О.Г., Улановського В.І. 
представника відповідача - Вініцької Б.А. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року (інформація про дату складання повного тексту рішення відсутня) у справі за адміністративним позовом Малого приватного підприємства - фірма "Агросервіс" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування наказу, 
В С Т А Н О В И В :
В червні 2019 року Мале приватне підприємство - фірма "Агросервіс" звернулось до суду з позовом до Державної архітектурно - будівельної інспекції України в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України №14-Л від 18 березня 2019 року "Про результати розгляду питань щодо ліцензування" в частині переліку ліцензіатів, яким анулюється ліцензія, відповідно до п.1 додатку 2 наказу щодо малого приватного підприємства - фірма "Агросервіс".
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на безпідставність прийняття відповідачем наказу № 14-Л від 18.03.2019 року про анулювання ліцензії підприємства саме на підставі акту планової перевірки від 11.03.2019 № 22-П/Л та акту № 2 про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, оскільки, зафіксовані в них порушення не відповідають дійсності. Зокрема, позивач зазначає, що факт порушення посадовими особами відповідача передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких перевірок, свідчить про відсутність будь-яких протизаконних дій з боку посадових осіб позивача.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, як таке, що ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги, відповідач зазначив про достатність для анулювання відповідної ліцензії самого факту відмови позивача у проведенні перевірки органом ліцензування. Також відповідачем заперечується доводи позивача про порушення інспекцією передбачених законом вимог щодо періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю), оскільки фактично у 2017 році плановий захід державного нагляду (контролю) відносно позивача не був проведений, відтак застосування 3-річного терміну, передбаченого ч. 2 ст. 5 Закону України №877-16 від 04.04.2018 року "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", у цьому випадку не може мати місце.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив доводи, наведені відповідачем у поданій скарзі та просив залишити останню без задоволення. Зокрема, на переконання позивача, суд першої інстанції вірно визначив наступну за періодичністю дату перевірки та визнав протиправним і скасував наказ ДАБІ України №14-Л від 18.03.2019 року про анулювання ліцензії. 
В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.
Позивач та його представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити в силі рішення Вінницького окружного адміністративного суду, відмовивши в задоволенні вимог відповідача, а також просили відшкодувати судові витрати на правничу допомогу.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судова колегія звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось сторонами, наказом ДАБІ України від 19.10.2015 № 39-Л позивачу видано ліцензію (реєстраційний номер 2013022120) на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорії складності строком дії з 19.10.2015 по 19.10.2020. Додатком до вказаної ліцензії є перелік робіт МПФ - фірми "Агросервіс" щодо провадження господарської діяльності останнього, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, які належать до об`єктів ІV і V категорій складності. 
Наказом ДАБІ України за № 974 від 19.06.2017 затверджений план перевірок дотримання суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками на ІІІ квартал 2017 року. 
Відповідно до витягу з плану перевірок проведення перевірки МПП - фірми "Агросервіс" було заплановано у період з 10.07.2017 по 14.07.2017. 
23.06.2017 Департамент ДАБІ у Вінницькій області направив на електронну адресу МПП - фірми "Агросервіс" (agroservis.net@mail.ru) та поштову адресу (21009, м. Вінниця, вул. Винниченка, 22, кв. 82) повідомлення від 23.06.2017 за №1002-09-863 про проведення у період з 10.07.2017 по 14.07.2017 планової перевірки додержання суб`єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із середніми та значними наслідками. 
30.06.2017 за підписом директора Департаменту ДАБІ у Вінницькій області С.В. Савчука видане направлення за №46-П/Л на проведення строком з 10.07.2017 по 14.07.2017 планової перевірки додержання суб`єктом господарювання - МПП - фірмою "Агросервіс" ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із середніми та значними наслідками. 
14.07.2017 посадовими особами Департаменту ДАБІ у Вінницькій області складений акт № 46-П/Л за результатами перевірки додержання суб`єктом господарювання - МПП - фірмою "Агросервіс" ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із середніми та значними наслідками, де зафіксований факт не допуску посадових осіб департаменту ДАБІ у Вінницькій області до перевірки з підстав недотримання останніми вимог процедури повідомлення ліцензіата про перевірку. Також в описі виявлених порушень в акті зазначено, що орган ліцензування в порушення ч. 2 ст. 15 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 за №222-VIII та абз. 2 пп. 3 п. 8 Ліцензійних умов не повідомлений про всі зміни даних, що зазначені в документах суб`єкта господарювання, в місячний термін з дня настання таких змін (телефони не дійсні, електронної пошти не існує). 
Крім того, 14.07.2017 комісією у складі посадових осіб Департаменту ДАБІ у Вінницькій області складений акт за № 4 "Про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування від 14.07.2017", в якому також зафіксований факт не допуску посадових осіб Департаменту ДАБІ у Вінницькій області до проведення перевірки. Також, зафіксовано про факт порушення абз. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (ненадання документів до перевірки) та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності".  
Наказом ДАБІ України від 09.08.2017 за № 33-Л "Про результати розгляду питань щодо ліцензування", зокрема, пунктом 5 наказано анулювати ліцензії у зв`язку з виявленими порушеннями ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів ІV і V категорій складності, на підставі відповідного акту перевірки, суб`єктам господарювання згідно з додатком 5 до цього наказу. 
19.08.2017 Департамент ДАБІ у Вінницькій області направив на адресу позивача лист за №1002-09-1213, яким повідомив останнього про те, що відповідно до наказу ДАБІ у Вінницькій області від 09.08.2017 за №33-Л анульовано видану МПП - фірмі "Агросервіс" ліцензію (реєстраційний номер 2013022120). 
Вважаючи наказ про анулювання ліцензії протиправним, позивач оскаржив його до суду. 
Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року в адміністративній справі № 802/1725/17-а  у задоволенні позову МПП – фірми "Агросервіс", до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу про анулювання ліцензії - відмовлено.
Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.01.2018 року в адміністративній справі № 802/1725/17 апеляційну скаргу МПП - фірми "Агросервіс" задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 33-Л від 09 серпня 2017 року про анулювання ліцензії № 39-Л від 19 жовтня 2015 року (реєстраційний номер 2013022120), виданої малому приватному підприємству - фірма "АГРОСЕРВІС" для здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорії складності.
У подальшому, відповідно до наказу ДАБІ від 27.11.2018 року №1494 затверджено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік. Зокрема, відповідно до вищезазначеного річного плану, період з 04.03.2019 по 11.03.2019 року визначено для проведення планової перевірки МПП - фірма "Агросервіс". 
11.02.2019 будівельною інспекцією сформовано повідомлення № 1002/1.18/337 про проведення планової перевірки позивача в період з 04.03.2019 по 11.03.2019 щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками (а.с.75). Вказане повідомлення надіслано рекомендованим листом на адресу відповідача та отримано ним 15.02.2019 року. Факт отримання повідомлення позивачем не заперечувався. 
01.03.2019 відповідачем видано направлення № 22-П/Л для проведення планової перевірки МПП - фірма "Агросервіс" щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, зі строком дії з 04.03.2019 по 11.03.2019.
За результатами зазначеної перевірки МПП - фірма "Агросервіс" посадовими особами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції 11.03.2019 складено акт № 22 П/Л (а.с.68-71) в якому зафіксовано, що посадові особи органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов суб`єктом господарювання не допущені. 
11.03.2019 посадовими особами управління Державної архітектурно-будівельної інспекції складено акт № 2 про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, в якому зафіксовані зазначене вище порушення, виявлене під час планової перевірки МПП - фірма "Агросервіс" щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками (а.с.72). 
18.03.2019 Державна архітектурно-будівельна інспекція України прийняла наказ № 14-Л "Про результати розгляду питань щодо ліцензування", згідно пункту 2 якого - анульовано ліцензію позивачу у зв`язку з виявленими порушеннями ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середнім (СС2) та значними (СС3) наслідками, на підставі відповідно акту перевірки, суб`єктам господарювання згідно з додатком 2 до цього наказу (а.с.88). 
Відповідно до витягу з додатку № 2 до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 18.03.2019 № 14-Л в переліку ліцензіатів, яким анулюється ліцензія у зв`язку з виявленими порушеннями Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середнім та значними наслідками, в пункті 6 вказано - МПП - фірма "Агросервіс" (а.с.77). 
05.06.2019 управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області листом № 1002-1.18/743 повідомило позивача про анулювання ліцензії, виданої МПП - фірма "Агросервіс" на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками (а.с.75).
Вважаючи наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 18.03.2019 № 14-Л в частині анулювання ліцензії, виданої позивачу на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів,  протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки попередню планову перевірку МПП - фірми "Агросервіс" було заплановано відповідачем в період з 10 липня 2017 року по 14 липня 2017 року, про що свідчить акт ДАБІ у Вінницькій області № 46-П/Л від 14.07.2017 року, складений за результатами проведення планової перевірки, то наступна планова перевірка позивача не могла мати місце раніше 14.07.2020 року. 
Також, суд першої інстанції зауважив про не надання відповідачем ряду документів, якими керувалась ліцензійна комісія при прийняті Наказу №14-Л від 18.03.2019 року, а саме висновків Ліцензійної комісії ДАБІ України та її територіальних органів та протоколу засідання комісії.
Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, зазначає наступне.
Основним питанням, що є вирішальним фактором, який суд апеляційної інстанції вважає за необхідне застосувати при оцінці висновків суду першої інстанції в призмі встановлених обставин справи, є наявність підстав у позивача для відмови у проведенні в 2019 році планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності посадовими особами відповідача та факт дотримання відповідачем порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбачений Законом.
Статтею 17 Закону України "Про архітектурну діяльність" встановлено, що господарська діяльність, пов`язана із створенням об`єкта архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Відповідно до цієї ж статті, порядок ліцензування господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури, визначається Кабінетом Міністрів України, а органом ліцензування є орган державного архітектурно-будівельного контролю
Відповідно до абзацу 5 ст. 1 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" ліцензіат - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.
Абзацом 1 п. 3 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1396 від 05.12.2007 (далі - Порядок 1396) передбачено, що ліцензування будівельної діяльності та контроль за додержанням ліцензійних умов здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - орган ліцензування).
Із системного аналізу вищезазначених норм права вбачається, що позивач, отримавши ліцензію на здійснення будівельних робіт IV-V категорії складності, є ліцензіатом у розумінні абзацу 5 ст. 1 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", отже його діяльність є предметом державного контролю (нагляду) за додержанням ліцензійних умов, що належить до повноважень територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції.
Частиною першою статті 19 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" встановлено, що державний нагляд за додержанням органами державної влади чи державними колегіальними органами вимог законодавства у сфері ліцензування здійснює спеціально уповноважений орган з питань ліцензування шляхом проведення планових та позапланових перевірок у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування.
Порядок проведення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування планових та позапланових перевірок додержання органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №182 (надалі - Порядок № 182).
Відповідно до п. 10-11 Порядку № 182 уповноважений орган надсилає органу ліцензування повідомлення про проведення планової перевірки не пізніше ніж за 10 днів до її початку. Повідомлення надсилається рекомендованим поштовим відправленням за рахунок коштів уповноваженого органу чи електронною поштою або вручається особисто керівнику органу ліцензування або уповноваженій ним особі під розписку. У разі проведення позапланової перевірки орган ліцензування не повідомляється.
В даному випадку факт отримання МПП - фірма "Агросервіс" повідомлення управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 11.02.2019 № 1002/1.18/337 про проведення планової перевірки в період з 04.03.2019 року по 11.03.2019 року щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, позивачем не заперечується та відповідно доказування не потребує.
Як вбачається з матеріалів справи, 11.03.2019 року посадовими особами відповідача, окрім акту № 22-П/Л про порушення вимог законодавства у сфері провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, також було складено акт № 2 про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, в якому зафіксовано такі порушення: посадових осіб Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції до здійснення перевірки додержання МПП - фірма "Агросервіс" Ліцензійних умов, не допущено. 
Вказані акти слугували підставою для прийняття Державною архітектурно-будівельною інспекцією України наказу від 18.03.2019 № 14-Л, пунктом 1 додатку 2 до якого анульовано ліцензію видану МПП - фірма "Агросервіс".
Нормами статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" передбачено, що анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії. Ліцензія вважається анульованою з дня, коли ліцензіат дізнався чи повинен був дізнатися про анулювання ліцензії, але у строк, не менший за один тиждень з дня прийняття органом ліцензування рішення про анулювання виданої йому ліцензії.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 вказаного Закону підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається не допуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).
Отже, підставою для анулювання ліцензії, у тому числі, є акт про відмову суб`єкта будівельної діяльності (ліцензіата) від проведення органом ліцензування перевірки, який складається у випадку не допуску уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав, в тому числі у випадку відсутності протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки.
Відповідно до положень ст. 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний, зокрема, допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.
При цьому Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлений виключний перелік підстав, за наявності яких об`єкт контролю має право не допускати контролюючий орган до проведення перевірок.
Так, статтею 10 цього Закону передбачено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), зокрема, якщо державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів. 
Разом з цим, ч. 2 ст. 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", серед іншого, передбачено, що планові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органом державного нагляду (контролю) за діяльністю суб`єктів господарювання, яка віднесена до середнього ступеня ризику - не частіше одного разу на три роки. 
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, попередню планову перевірку МПП - фірми "Агросервіс" було заплановано відповідачем в період з 10 липня 2017 року по 14 липня 2017 року, про що свідчить акт ДАБІ у Вінницькій області № 46-П/Л від 14.07.2017 року, складений за результатами проведення планової перевірки. 
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову дійшов висновку, що чергова планова перевірка МПП - фірми "Агросервіс" не могла бути проведена раніше 14.07.2020 року, оскільки попередня планова перевірка позивача була проведена 14.07.2017 року, що засвідчується актом складеним за її результатами. В даному випадку, суд першої інстанції вважає, що реальність проведення перевірки позивача у 2017 році засвідчується вже самим фактом включення позивача у план перевірки на 2017 рік та фактом реалізації відповідачем свого права на перевірку шляхом її проведення у період з 10 липня 2017 року по 14 липня 2017 року. 
Судова колегія критично оцінює вказані висновки суду першої інстанції та вважає, що на разі має місце факт безпідставного ототожнення як позивачем, так і судом першої інстанції понять включення позивача до Плану перевірок та фактичного проведення перевірки позивача. Включення суб`єкта ліцензування до плану перевірок - це обставина яка передує подальшим діям органу здійснення контролю (нагляду) та є підставою для фактичної планової перевірки суб`єкта ліцензування.
Як визначено приписами статті 41 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.
В свою чергу, зі змісту акту ДАБІ у Вінницькій області № 46-П/Л від 14.07.2017 року вбачається, що за результатами перевірки додержання суб`єктом господарювання - МПП - фірмою "Агросервіс" ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із середніми та значними наслідками, зафіксований факт не допуску посадових осіб департаменту ДАБІ у Вінницькій області до перевірки. Крім того, 14.07.2017 комісією у складі посадових осіб Департаменту ДАБІ у Вінницькій області складений акт за № 4 "Про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування від 14.07.2017", в якому також зафіксований факт не допуску посадових осіб Департаменту ДАБІ у Вінницькій області до проведення перевірки. 
Тобто, наведене дає підстави стверджувати, що фактично перевірка позивача у 2017 року проведена не була, жодних заходів для з`ясування стану дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил відповідачем по відношенню до позивача здійснено не було. Подальше оскарження позивачем в судовому порядку прийнятого на підставі вказаного Акту та додатку до нього, наказу про скасування ліцензії не є тією обставиною, що може засвідчити реальність проведеної перевірки позивача в 2017 році.
Водночас, як слідує з матеріалів справи та було пояснено представником відповідача в судовому засіданні, дії суб`єкта владних повноважень щодо включення МП "Агросервіс" до річного плану перевірок на 2019 рік та наказу Держархбудінспекції №1494 від 27.11.2018 року "Про затвердження річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік" позивачем не оскаржувались.  
Таким чином, наведене спростовує правомірність висновку суду першої інстанції стосовно порушення відповідачем періодичності проведення перевірки суб`єкта ліцензування. Встановлений факт не проведення протягом останніх трьох років планових перевірок відносно позивача є обгрунтованою підставою для включення його до плану перевірок на 2019 рік.
Окрім того, судова колегія, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в частині реальності перевірки позивача у 2017 році, бере до уваги пояснення представника позивача, яка зазначила, що наявний і досліджений в судовому засіданні акт перевірки позивача № 46-П/Л від 14.07.2017 року фіксує виключно факт недопущення посадових осіб відповідача до перевірки. Факту проведення самої перевірки останнім не зафіксовано. 
Частиною 6 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" закріплено вимоги до змісту акту, який складається посадовою особою органу державного нагляду (контролю) за результатами здійснення планового або позапланового заходу. Зокрема, акт повинен містити такі відомості:
дату складення акта;
тип заходу (плановий або позаплановий);
форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо);
предмет державного нагляду (контролю);
найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
В призмі наведеного, судова колегія критично сприймає доводи позивача, щодо того , що факт проведеної планової перевірки в 2017 році підтверджено актом №46-П/Л від 14.07.2017 року, у якому відповідач визнає факт проведення планової перевірки, оскільки як слідує з пояснень представника відповідача - апелянта по справі, сам акт має уніфіковану форму в якому у відповідній графі констатовано факт недопущення до перевірки, але ніяким чином не підтверджує фактичне проведення перевірки.
Тобто, судова колегія зауважує, що посилання позивача на наявність в акті назви типу проведеного заходу, ще не свідчить про фактичне його проведення, оскільки вказана інформація є одним з обов`язкових реквізитів акту, як документу, який складається посадовою особою органу державного нагляду (контролю) за результатами здійснення планового або позапланового заходу.
Відповідність вказаного акта уніфікованій формі акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час виконання підготовчих та будівельних робіт, яка затверджена додатком 1 до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 240 від 15 травня 2012 року, не передбачає можливості внесення змін у його зміст в залежності від обставин, що будуть виявлені в ході проведення заходу контролю. 
Таким чином, судова колегія вбачає відсутність підстав для висновку про недотримання відповідачем умов та порядку прийняття рішення про включення позивача до річного плану перевірок, що у свою чергу спростовує правомірність і підставність недопущення позивачем посадових осіб відповідача до проведення планового заходу, що мав місце 11.03.2019 року.
Та обставина, що акт про відмову від проведення перевірки складено не в перший, а в останній день перевірки, не є підставою для неврахування такого акта, оскільки в п. 8 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" містить положення про обов`язок органу, що здійснює перевірку, скласти акт про відмову від проведення перевірки, але не містить безумовної вимоги, що такий акт має бути складений саме в перший день перевірки. 
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає в діях відповідача порушень прав Малого приватного підприємства - фірма "Агросервіс", які б потребували судового захисту.
З урахуванням встановлених обставин справи та заявленого нормативно-правового обґрунтування спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваний наказ про анулювання ліцензії правомірно прийнято за результатами планового заходу, в ході якого констатовано відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання такого наказу протиправним та його скасування.
Отже, підсумовуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги містять належне спростування вищевказаних висновків суду першої інстанції, які не відповідають встановленим обставинам по справі, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року не відповідає. 
Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та не враховано приписи статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", п. 10-11 Порядку № 182, які мають бути застосовані до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову МПП - фірмою "Агросервіс".
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.
Згідно зі статтею 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на вказані норми та враховуючи, що апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задоволено, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити  повністю.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Малого приватного підприємства - фірма "Агросервіс" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування наказу скасувати.
Прийняти нову постанову.
В задоволенні позову Малого приватного підприємства - фірма "Агросервіс" відмовити. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі  10 лютого 2020 року.

Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Курко О. П.