Постанова
Іменем  України 
 
29 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 645/7156/15-ц
провадження № 61-45982св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,
представники позивача: ОСОБА_6, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач-1 - ОСОБА_3 , 
відповідач-2 - ОСОБА_4 ,
представник відповідача-2 - ОСОБА_5,
треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Оптикал Трейд», Національний банк України,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Фрунзенського районного суду  м. Харкова у складі судді Бабкової Т. В. від 30 серпня 2016 року та постанову апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Бровченко І. О., Бурлака І. В., Яцина В. Б. від 18 вересня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ: 
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»                          (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до                   ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Оптикал Трейд» (далі - ТОВ «Оптикал Трейд»), Національний банк України, про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
 
Позовна заява мотивована тим, що 31 липня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» (далі - ПАТ «Астра Банк») та   ТОВ «Оптикал Трейд» було укладено генеральний кредитний договір                                   № 699004046603007, відповідно до умов якого останньому було надано кредит двома траншами - у розмірі 18 000 дол. США терміном до                     25 липня 2014 року та 102 000 дол. США терміном до 30 липня 2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у визначеному договором розмірі.
 
Цього ж дня, із метою забезпечення зобов`язання ТОВ «Оптикал Трейд» перед ПАТ «Астра Банк» за кредитним договором №699004046603007 від 31 липня 2013 року були укладені договори поруки:                                     № 699004046603007/П1 з  ОСОБА_3 та № НОМЕР_1 /П2 з  ОСОБА_4 
 
02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги про заміну кредитора у зобов`язанні, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т. В., та зареєстрованого в реєстрі за                   № 1539 та який діє зі змінами та доповненнями.
 
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у боржника виникла заборгованість за кредитним договором                             № 699004046603007 від 31 липня 2013 року, яка станом на 30 липня  2015 року складає 2 488 695,87 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 серпня               2016 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.
 
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість ТОВ «Оптикал Трейд» за генеральним кредитним договором № 699004046603007 від 31 липня 2013 року в розмірі                          2 488 695,87 грн. 
 
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість ТОВ «Оптикал Трейд» за генеральним кредитним договором № 699004046603007 від 31 липня 2013 року в розмірі                           2 488 695,87 грн. 
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки позичальник ТОВ «Оптикал Трейд» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості, то наявні правові підстави для стягнення з відповідачів як солідарних боржників на користь позивача кредитних коштів у визначеному позивачем розмірі.  
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою апеляційного суду Харківської області від 18 вересня               2018 року апеляційну скаргу  ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від                 30 серпня 2016 року залишено без змін.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.
 
Узагальнені доводи вимог касаційної скарги 
 
ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нову постанову про відмову в позові.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не в повному обсязі дослідили матеріали справи; не врахували, що у позивача відсутнє право вимоги до відповідачів.  Згідно договорів поруки поручитель несе солідарну відповідальність з боржником перед кредитором, а суд стягнув заборгованість з кожного з поручителя окремо, тим самим допустивши подвійне стягнення заборгованості за кредитним договором. Кредит надавався окремими траншами на підставі та на строки, обумовлені окремими додатковими угодами (до  25 липня 2014 року та до 30 липня  2016 року відповідно). Позичальником було погашено 18 000 дол. США в межах траншу на суму 102 000 дол. США, а не сам транш на суму 18 000 дол. США як вважали суди. Оскільки термін погашення першого траншу в сумі 18 000 дол. США настав 25 липня 2014 року, а позов до поручителів було пред'явлено лише 17 серпня 2015 року, то порука за вказаним траншом в силу вимог частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) є припиненою. Разом із тим, суд не врахував, що рішенням Господарського суду Черкаської області від                   11 серпня 2016 року у справі № 925/1387/15 було задоволено позов                 АТ «Дельта Банк» до ТОВ «Будинок Оптики» про звернення стягнення на предмет іпотеки. 11 травня 2017 року право власності на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором                                   № 699004046603007 від 31 липня 2013 року було  зареєстровано за                ПАТ «Дельта Банк». Тобто, відбулося погашення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, судом апеляційної інстанції не було повідомлено заявника про час і місце проведення судового засідання у суді апеляційної інстанції, що позбавило її права на належний судових захист та надання додаткових пояснень щодо фактичних обставин справи. 
 
Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу 
 
До касаційного суду надійшов відзив ПАТ «Дельта Банк» на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги та законність і обґрунтованість ухвалених у справі судових рішень судів попередніх інстанцій, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від                       24 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 645/7156/15-ц з Фрунзенського районного суду м. Харкова. Зупинено виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2016 року до закінчення касаційного провадження. 
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від                  22 січня 2020 року вказану справу призначено до судового розгляду.                      
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Суд встановив, що31 липня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та                       ТОВ «Оптикал Трейд» було укладено генеральний кредитний договір                                   № 699004046603007 з відповідними змінами та доповненнями, відповідно до умов якого позичальнику встановлено ліміт кредитування в розмірі 120 000 дол. США терміном до 30 липня 2016 року включно. Кредит надається окремими траншами - у розмірі 18 000 дол. США терміном до 25 липня 2014 року та 102 000 дол. США терміном до 30 липня 2016 року, зі сплатою 10% річних за користування кредитом (у разі порушення умов кредитного договору, передбачених пунктами 3.2.3-3.2.6., 3.2.16.-3.2.17. процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 15% річних).
 
Цього ж дня, із метою забезпечення зобов`язання ТОВ «Оптикал Трейд» перед ПАТ «Астра Банк» за кредитним договором № 699004046603007 від 31 липня 2013 року були укладені договори поруки: № 699004046603007/П1 з  ОСОБА_3 та № НОМЕР_1 /П2 зОСОБА_4 , за умовами яких кожен із поручителів зобов`язався солідарно з ТОВ «Оптикал Трейд» відповідати перед позивачем за виконання зобов`язання за указаним кредитним договором. Банк має право вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором як від позичальника, так і від поручителя, так і від них обох одночасно                   (пункт 2.1.)
 
02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги про заміну кредитора у зобов`язанні, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т. В. та зареєстрований в реєстрі за                   № 1539.
 
Зобов`язання за кредитним договором від 31 липня 2013 року                                             № 699004046603007 позичальником ТОВ «Оптикал Трейд» належним чином не виконувалися, у зв`язку із чим станом на 31 липня 2013 року утворилась заборгованість у сумі 2 488 695,87 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 101 965 дол. США, заборгованості за відсотками в розмірі  10 210,23 дол. США, пені в розмірі 12 589,43 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачів як поручителів на свою користь.
 
2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
 
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
 
Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою, другою статті 554 ЦК України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
 
Згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
 
Установлено, що кредит за договором від 31 липня 2013 року                                    № 699004046603007 надавався двома траншами у визначений договорами про внесення змін та доповнень строк, а саме: 18 000 дол. США терміном до 25 липня 2014 року та 102 000 дол. США терміном до 30 липня 2016 року.
 
У пункті 5 договорів поруки передбачено, що строк дії поруки визначається моментом повернення суми кредиту за кредитним договором.
 
Із наданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що у зв`язку з порушенням позичальником умов договору щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, ТОВ «Оптикал Трейд» нарахована заборгованість саме з неповернутого другого кредитного траншу на суму 102 000 дол. США, а саме що становить 2 488 695,87 грн, із яких: заборгованість за кредитом - 101 965,00 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на                      30 липня 2015 року становить 2 250 730,34 грн; заборгованість за процентами - 10 210,23 дол. США, що в еквіваленті за курсом                            НБУ станом на 30 липня 2015 року становить 225 376,10 грн; пеня за несвоєчасне повернення процентів - 12 589,43 грн.
 
Установивши, що термін погашення траншу в сумі 102 000 дол. США до               30 липня 2016 року, а позивач звернувся до суду з указаним позовом до відповідачів про його погашення з відповідними штрафними санкціями у серпні 2015 року, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав вважати поруку відповідачів припиненою в силу вимог частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
 
Оскільки за умовами окремих договорів поруки поручителі узяли на себе зобов`язання самостійно відповідати перед кредитором за виконання грошових зобов`язань боржником за кредитним договором, то кредитна заборгованість підлягає стягненню з кожного поручителя окремо, оскільки поручителі не несуть між собою солідарну відповідальність перед кредитором. 
 
Такі висновки судів ґрунтуються на законі та узгоджуються з матеріалами  справи.
 
Колегія суддів відхиляє аргументи касаційної скарги про припинення поруки з підстав, передбачених частиною четвертою статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин),  оскільки пунктом 1.3. кредитного договору встановлено строк його дії - 30 липня 2016 року включно. Будь-які докази пред`явлення кредитором до відповідачів вимоги про погашення траншу саме в сумі 18 000 дол. США, термін повернення якого до 25 липня 2014 року, матеріали справи не містять, а наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості з повернення траншу в сумі 102 000 дол. США відповідачами не спростований.
 
Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред`явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена (пункт 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).
 
Тобто, наявність рішення Господарського суду Черкаської області від                      11 серпня 2016 року у справі № 925/1387/15 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке на час розгляду вказаної справи виконано не було та заборгованість за кредитом погашена не була, не позбавляє право позивача звернутися до суду з указаним позовом до поручителів.
 
Факт переходу права вимоги від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» як за кредитним договором так і за договорами, які були укладені з метою його забезпечення, підтверджується договором купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року та встановлений у рішенні Господарського суду Черкаської області від 11 серпня 2016 року у справі № 925/1387/15. 
 
Доводи заявника про не повідомлення її про час і розгляд справи в суді апеляційної інстанції є неспроможними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 про розгляд її апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції 18 вересня 2018 року була повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що в силу вимог частини одинадцятої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням про дату, час і місце розгляду справи.
 
При вирішенні справи суди попередніх інстанцій правильно визначили  характер правовідносин між сторонами, застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.
 
Оскільки оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ: 
 
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення. 
 
Рішення Фрунзенського районного суду  м. Харкова від 30 серпня 2016 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 18 вересня                             2018 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                               М. Є. Червинська
Судді:                                                                                          С. Ю. Бурлаков
                                                                                                     А. Ю. Зайцев
                                                                                                     Є. В. Коротенко
                                                                                                     В. М. Коротун