Справа № 303/5123/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       10 лютого 2020 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд у складі:
        
судді - доповідача : Готри Т.Ю.,
суддів : Джуги С.Д., Собослоя Г.Г., 
        з участю секретаря судових засідань : Балаж Н.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 09 серпня 2019 року, постановлену суддею Гутій О.В.,  в справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,
в с т а н о в и в:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Закарпатської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Горщар Михайла Васильовича, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправним, скасування рішення та запису про реєстрацію права власності.
Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк».
Заяву мотивував тим, що відповідачами було здійснено позасудовий порядок звернення стягнення за договором іпотеки № 305/06/47-07 від 16.11.2007 року на вказаний житловий будинок, що належав йому та ОСОБА_2 , і якщо заходи забезпечення позову не будуть вжиті, то відповідач АТ «Укрсоцбанк», як власник цього будинку або будь-які уповноважені ними особи, жодними чином не обмежені у вчиненні будь-яких дій стосовно належного їм майна, зокрема і його реалізації, і це може спричинити порушення його прав та інтересів до вирішення спору по суті та набрання законної сили рішенням суду по цій справі.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 серпня 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено і накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк».
В апеляційній скарзі АТ «Укрсоцбанк» просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну, і постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 відмовити. Вказує на те, що дана справа є явним зловживанням позивачем процесуальними правами задля позбавлення права кредитора/іпотекодержателя реалізувати свої законні права щодо погашення заборгованості за кредитним договором та унеможливити розпорядження належним банку майном на праві власності. Тому вважає оскаржувану ухвалу суду протиправною, такою, що задовольняє бажання позивача на уникнення належного виконання договірних зобов`язань.
       Представник апелянта АТ "Укрсоцбанк" Дорош І.І. в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, однак його неявка, відповідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.
       У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сабов І.І. апеляційну скаргу не визнав, просив таку залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. 
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів  забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема :
-накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб;
-забороною вчиняти певні дії;
-встановленням обов`язку вчинити певні дії;
-забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст.150 ЦПК України).
У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів може потягти за собою невиконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.
Судом установлено, що позивач звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Закарпатської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Горщар М.В., Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправним, скасування рішення та запису про реєстрацію права власності, предметом якого є нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк».
Отже, з`ясувавши обсяг позовних вимог, дані про особу відповідачів, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, заявленій позовній вимозі, та за наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, колегія суддів уважає, що місцевий суд правильно дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки таке гарантує реальне виконання судового рішення, прийнятого за позовом позивача.
       Доводи апеляційної скарги про те, що дана справа є явним зловживанням позивачем процесуальними правами задля позбавлення права кредитора/іпотекодержателя реалізувати свої законні права щодо погашення заборгованості за кредитним договором та унеможливити розпорядження належним банку майном на праві власності, не заслуговують на увагу, оскільки позивач оспорює законність і правомірність набуття відповідачем права власності на належний йому і третій особі ОСОБА_2 вказаний житловий будинок, право власності на який АТ «Укрсоцбанк» набуто у позасудовому порядку. А тому в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане вище нерухоме майно, відчуження такого банком з метою погашення заборгованості по кредитному договору, про що йдеться і в апеляційній скарзі, може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи осопрюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
З огляду на наведене, колегія суддів уважає, що ухвала суду першої інстанції, відповідно до ст.374 ЦПУ України, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга банку без задоволення.
Керуючись ст.ст.374, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»  залишити без задоволення.
Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області  від 09 серпня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 17 лютого 2020 року. 
Суддя-доповідач:        
Судді: